ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 179, 2001-12-26 09:00

צבי הנדל: בוקר טוב.

צבי הנדל: אנחנו התכנסנו, בישיבה הזאת, לדון בנושא יהדות ארגנטינה, המצב בארגנטינה והעשייה הישראלית-יהודית, על מנת לעזור - ככל שניתן - ליהדות זו להגיע לישראל.

צבי הנדל: אני מודה ליושב ראש הסוכנות היהודית, סלי מרידור, שנמצא אתנו, למר צ'סלר – גזבר הסוכנות, ליושב ראש מחלקת העלייה.

צבי הנדל: הנה הגיע גם סגן השר – שהוא שר הקליטה בפועל, יולי אדלשטיין, חברי הכנסת, חברי, כל הנוכחים.

צבי הנדל: אנחנו במהלך הדיון ניצור גם קשר, בזכות פעילי הטכנולוגיה, עם קיטו חסון, שהוא ראש משלחת הסוכנות באמריקה הלטינית.

צבי הנדל: נשמע גם ממי שעוסק בפועל בשטח, שם בארגנטינה, בעשייה הזאת, קצת נתונים על מה שקורה היום.

צבי הנדל: אנחנו מארחים כאן שתי משפחות מהמשפחות שהגיעו אתמול.

צבי הנדל: הן צריכות להיכנס כל רגע.

צבי הנדל: אני חייב לציין שלא תמיד ניתן להגיד בפעולות מעין אלה, שזה לא נופל עלינו בהפתעה.

צבי הנדל: שמעתי פעם הרצאה מפסיכולוג ארגוני, שבאורח מפתיע כל שנה במערכת החינוך יש הפתעה שבראשון לספטמבר מתחילה שנת הלימודים.

צבי הנדל: זה תמיד נופל בהפתעה עצומה וברגע האחרון מסתבר שעוד לא גמרו את הסכם השכר ועוד לא סידרו את הגדר והשמירה לא עובדת וכל שנה, זה מדהים, שבראשון לספטמבר יש הפתעה גמורה לפתיחת שנת הלימודים.

צבי הנדל: אז אני חייב להגיד, גם לזכותו של משרד הקליטה וגם לזכותה של הסוכנות, שנושא ארגנטינה לא נפל בהפתעה.

צבי הנדל: הכינו את זה בצורה מסודרת ברגע שהגיעו למסקנה שמתבשל שם מצב קשה להחלטת ממשלה.

צבי הנדל: הממשלה גיבתה אותם להכין תוכנית.

צבי הנדל: אני יושב עכשיו בכיף בין שני אנשים שאני יכול לפרגן להם מכל הלב.

צבי הנדל: בדרך כלל התפקיד שלנו בכנסת זה לזנב באנשי העשייה ולהוכיח אותם על מה שהם לא עושים והפעם, אחרי החלטת הממשלה הם אכן ישבו והוציאו חוברת מסודרת.

צבי הנדל: לא רק למדינה הזאת – יש עוד שתי מדינות, דרום אפריקה וצרפת, שגם שם אני מקווה שהעניינים התקציביים יסתיימו במהרה, על מנת שלא נחכה לרגע שיחודשו גם שם מהומות יותר קשות כלפי היהודים.

צבי הנדל: בכל מקרה – התוכנית היתה מוכנה.

צבי הנדל: היה ויכוח גדול אם הממשלה תממן את התוכנית הזאת.

צבי הנדל: משרד הקליטה וסלי, יושב ראש הסוכנות, ביקשו שלושה דברים מהממשלה ואמרו שאם יקבלו אחד מהם, הם מוכנים להסתפק.

צבי הנדל: הם ביקשו תקציב, או מימון, או כסף.

צבי הנדל: היה קשה מאד לקבל אחד מהדברים, אבל בסופו של דבר, לאחר עזרתה האדיבה של התקשורת – הנה גם אני מפרגן כאן היום לתקשורת, על כך ש א', היא הביאה את התמונות מארגנטינה.

צבי הנדל: ב', שידרה את אותות המצוקה, גם של הוועדה, גם של משרד הקליטה וגם של הסוכנות וכך בתחילת השבוע הגיעו להסכמות.

צבי הנדל: לא עם מלוא תאוותנו בידנו, אבל ודאי משהו שקל יותר לעבוד אתו, כשאתה עומד מול משפחות בארגנטינה ומשכנע אותן לעלות לארץ.

צבי הנדל: לא בושה לומר שאנחנו מתחרים עם ארצות אחרות שאליהן אפשר להגיע.

צבי הנדל: אלה האורחים שלנו מארגנטינה?

וילמה מאור: כן.

צבי הנדל: ברוכים הבאים.

צבי הנדל: אני יודע מניסיון של הביקור האחרון שלי בארגנטינה, שאתם דוברי עברית לא פחות טובים מאשר הוותיקים בישראל.

צבי הנדל: זה נכון?

וילמה מאור: יש ויש.

צבי הנדל: אני מבקש שאחד מהם ישב לידנו.

צבי הנדל: תחליטו אתם מי.

צבי הנדל: ברוכים הבאים.

צבי הנדל: אתה מדבר עברית?

חורחה לייבוביץ': כן.

צבי הנדל: איפה למדת?

צבי הנדל: ב"שולם עליכם"?

חורחה לייבוביץ': לא.

חורחה לייבוביץ': בבית ספר הרצליה.

חורחה לייבוביץ': עכשיו הוא סגור, כי אין כסף ואין תלמידים.

צבי הנדל: כן, אני מאד מקווה, אגב, שעם קבלת הפנים החמה שלה זכיתם, אתם והמשפחות שהגיעו אתמול והשמחה שיש בעיניים שלכם והשמחה שלנו שהגעתם, תהיה לכם אותה שמחה גם בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד שלוש ובעוד ארבע ותתאקלמו טוב ותרגישו טוב.

צבי הנדל: אנחנו עוד נחזור אליכם כדי לשמוע מכם דברים.

צבי הנדל: בכל מקרה אני אומר, שבסופו של דבר הגענו ולא רוב תאוותנו בידנו, ודאי אבל אפשר – היום, כשהשליחים שלנו נמצאים בארגנטינה – להציע קליטה הרבה יותר רכה בישראל, ודאי כשמדובר במשפחות שאיבדו אולי את כל הונן, אונן ורכושן ובאות חסרות כל.

צבי הנדל: אגב, קיבלתי טלפון, סלי, מאחת המשפחות כאן בישראל שמשפחתה בארגנטינה התלוננה שקשה להם להירשם כי הם נדרשים לדמי רישום של 25$ ועוד איזה 30$ בשביל אני לא יודע מה.

צבי הנדל: אמרתי שה-55$ האלה לא נשמעים לי – לא יודע אם זה נכון או לא - - -

סלי מרידור: זה בוטל.

צבי הנדל: זה בוטל.

צבי הנדל: אוקי.

צבי הנדל: בכל אופן, קיבלתי טלפון כזה.

צבי הנדל: אמרתי: כמו שאני מכיר אתכם, לא זה הנושא שיהווה את הבעיה לעלייה.

צבי הנדל: חשוב שנדע שיש היום כ 25% מכלל הקהילה היהודית בארגנטינה, שנמצאת מתחת לקו העוני וזה הרבה.

צבי הנדל: זה 20% יותר.

צבי הנדל: היו 5% בקהילה היהודית שהיו מתחת לקו העוני וזה קפץ ל 25%.

צבי הנדל: אלה 400 אחוז עליה.

צבי הנדל: זה קשה מאד.

צבי הנדל: ההתארגנות של הקהילה – היא ארגנה שם כל מיני מפעלי צדקה.

צבי הנדל: אם פעם היו מגיעים אליהם עד 4000 איש כדי לקבל עזרה כזאת או אחרת, בבואנוס איירס בלבד, בשירותי הרווחה, הם מגיעים היום ללמעלה מעשרים אלף איש.

צבי הנדל: זו קפיצה עצומה.

צבי הנדל: בקיצור, הרבה יותר אנשים נרשמים למרכזים לחיפוש עבודה.

צבי הנדל: הקהילה היהודית – האמי"ה – ארגנה שם גם מרכזים לחיפוש עבודה לקהילה היהודית וגם זה גדל ותפח.

צבי הנדל: בקיצור, המצב קשה.

צבי הנדל: אני מציע שאנחנו נשמע, כדבר ראשון, את אחינו היקרים שהגיעו אתמול מארגנטינה, לאחר מכן נתעדכן מנציגי העשייה – סוכנות ומשרד העליה – על הסיכומים שהגיעו עם הממשלה ואחר כך נמשיך.

צבי הנדל: מה שמך?

חורחה לייבוביץ': חורחה לייבוביץ'.

צבי הנדל: ברוך הבא.

צבי הנדל: ספר לנו קצת על ארגנטינה.

צבי הנדל: מה קורה שם היום?

חורחה לייבוביץ': היום המצב של ארגנטינה הוא באמת קשה מאד.

חורחה לייבוביץ': אין עבודה, אין כסף.

חורחה לייבוביץ': החנויות נסגרות, לא יכולים לעשות שום דבר.

חורחה לייבוביץ': אין ביטחון, יש הרבה ערבים והמצב של הקהילה גם קשה מאד, כי הארגנטינאים היהודים לא יכולים ללכת ללמוד בבתי הספר.

חורחה לייבוביץ': אין כסף לשלם לבתי הספר.

צבי הנדל: למי שלא מכיר את זה, בתי הספר היהודיים הם בתי ספר פרטיים וזה כרוך בתשלום.

צבי הנדל: פעם הקהילה היתה מסבסדת וגם ההורים שילמו.

צבי הנדל: היום גם לקהילה יש הרבה פחות כסף לאחר התמוטטות הבנקים והאנשים שירדו מנכסיהם, גם להם אין כסף.

צבי הנדל: זאת אומרת: משני הכיוונים.

צבי הנדל: תוסיפו לזה את הפחד הביטחוני בכל מבנה שמזוהה עם היהדות, שמא יפוצצו אותו כמו שעשו לאמי"ה ולשגרירות – כל הדברים האלה מרחיקים המון תלמידים מבתי הספר.

צבי הנדל: סליחה שהפרעתי לך.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, שיבואו לארץ.

מוניקה ניסלבאום: כן.

מוניקה ניסלבאום: זאת אמת.

חורחה לייבוביץ': אין לי עבודה כבר מלפני שנה, אז היה לי הרבה זמן כדי לחשוב על המצב, אז אנחנו, כל המשפחה, באנו בעלייה.

חורחה לייבוביץ': אנחנו רוצים שיהיה לנו עתיד ואם אנחנו בארגנטינה – אין לנו עתיד.

חורחה לייבוביץ': זה מה שחושבים הרבה אנשים.

חורחה לייבוביץ': יש אנשים שלא יודעים מה לעשות ויש אנשים שהם כן יודעים, אבל אין להם הכסף, הכוח והאומץ לעשות את זה.

צבי הנדל: מה אתה חושב שאנחנו, מדינת ישראל, צריכים לעשות כדי שיבואו הכי הרבה יהודים לפה?

חורחה לייבוביץ': אני חושב שאתם צריכים לשלוח שליחים, הרבה שליחים ואני חושב שהיהודים צריכים לדעת שהם יהודים.

חורחה לייבוביץ': כי עכשיו יש שם מצב שיש יהודים שהם לא - - -

צבי הנדל: אין להם קשר ליהדות?

חורחה לייבוביץ': כן, כן.

צבי הנדל: בגלל נשואי התערובת?

צבי הנדל: בגלל החתונות?

חורחה לייבוביץ': כן.

חורחה לייבוביץ': זה מה שקורה.

צבי הנדל: מותר פה להגיד את הכל.

צבי הנדל: אל תתבייש.

חורחה לייבוביץ': אני חושב שצריכים לעשות סרט ואני יכול לדבר כמה מלים בעברית – אני לא מדבר טוב – אבל אני למדתי בבית ספר ליהודים כי ההורים שלי יכלו לשלם על הלימודים, אבל עכשיו זה קשה מאד.

חורחה לייבוביץ': אני הייתי יכול לשלם על הלימודים של הילדים שלי והם יודעים לדבר עברית.

חורחה לייבוביץ': הבת הגדולה שלי גם גמרה את התיכון, אז אני רוצה שהיא פה, בארץ, תלמד באוניברסיטה, כי אני חושב שפה בארץ, הלימודים האלה גבוהים יותר ממה שאנחנו יכולים עכשיו ללמוד בארגנטינה.

חורחה לייבוביץ': אני עשיתי כל האוניברסיטה בארגנטינה, אבל עכשיו אני חושב שזה כל כך גבוה הלימודים.

צבי הנדל: כמה זמן לא היתה לך עבודה?

חורחה לייבוביץ': שנה.

צבי הנדל: במה עבדת עד אז?

חורחה לייבוביץ': אני רואה חשבון, אבל מה שאני רוצה לאמור זה שצריכים לעשות משהו כדי שהיהודים שבאים לארץ – הם ציונים – אני חושב שהם צריכים לדבר עברית.

חורחה לייבוביץ': יש כמה יהודים שיכולים לשלם למכונים שיש – אני למדתי בבית ספר יסודי לפני שלושים שנים, אבל עכשיו אני למדתי שישה חודשים כדי לבוא לישראל ולהיות יכול לדבר משהו בעברית.

חורחה לייבוביץ': אני יודע שצריכים ללמוד הרבה עברית כדי לעבוד פה וכדי להיות כמוכם, הישראלים.

צבי הנדל: תהיו יותר טובים.

חורחה לייבוביץ': אבל אני חושב שצריכים לעשות את זה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: מה המצב המשפחתי שלך?

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אתה באת עם אשתך?

חורחה לייבוביץ': עם אשתי ויש לי שתי בנות ובן אחד.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: שלושה ילדים.

חורחה לייבוביץ': כן.

צבי הנדל: חורחה לייבוביץ' ואסתר.

צבי הנדל: נמצאת פה אסתר?

חורחה לייבוביץ': כן, אבל היא לא מבינה שום דבר.

חורחה לייבוביץ': אבל היא למדה שלושה חודשים ועכשיו היא יכולה לקרוא ולכתוב כמה מילים.

צבי הנדל: היא תדע.

צבי הנדל: היא תדע מהר.

צבי הנדל: עוד מישהו מהעולים רוצה לומר משהו?

צבי הנדל: את רוצה?

מוניקה ניסלבאום: הוא אמר כמעט הכל.

מוניקה ניסלבאום: אין מה להגיד.

מוניקה ניסלבאום: כולם יודעים איך המצב בארגנטינה ועוד דבר: יש הרבה יהודים שרוצים לעלות, אבל הם מפחדים.

מוניקה ניסלבאום: לא רק מהמצב בכלל, אלא הם מפחדים מהשפה.

מוניקה ניסלבאום: שהם לא יוכלו ללמוד ולא יוכלו להבין, זה קשה להם להתחיל עוד פעם ללמוד.

מוניקה ניסלבאום: אז צריכים לתת להם כוח ואומץ.

מוניקה ניסלבאום: כי זאת לא בעיה.

מוניקה ניסלבאום: השפה – אם יש רצון כולם יכולים ללמוד.

אמנון כהן: אפשר ללמוד רוסית – גם טוב.

צבי הנדל: אדוארדו, אתה גם מדבר עברית?

מוניקה ניסלבאום: לא.

מוניקה ניסלבאום: אדוארדו לא מדבר עברית, אבל כמו האישה שלו, הוא יודע האותיות, הוא יכול לקרוא.

מוניקה ניסלבאום: הוא מכיר את הארץ ולא מדבר עברית.

מוניקה ניסלבאום: אני פעם ראשונה בארץ ואני מדברת עברית.

מוניקה ניסלבאום: ככה-ככה, לא כל כך טוב כמוכם, אבל מדברת.

צבי הנדל: יופי.

צבי הנדל: תודה רבה לכם ושיהיה לכם בהצלחה.

מוניקה ניסלבאום: תודה רבה.

צבי הנדל: אני בטוח שתטופלו הכי טוב שאפשר, אבל יש לכם פריבילגיה: מאחר וכבר ביום הראשון לא נתנו לכם לישון - - -

מוניקה ניסלבאום: כן.

מוניקה ניסלבאום: אנחנו מאד עייפים.

צבי הנדל: והבאנו אתכם לכאן, אז הפריבילגיה שלכם תהיה שבעזרת השם כל בעיה שתיתקלו בה – תפנו אלינו ישירות ונעזור לכם.

צבי הנדל: אני אתן לכם את מספרי הטלפון שלי וכל בעיה שתהיה לכם אנחנו נעזור לכם.

צבי הנדל: בהמשך הישיבה אני אתן לכם את הטלפון.

מוניקה ניסלבאום: תודה רבה.

צבי הנדל: יושב ראש הסוכנות, מר סלי מרידור.

צבי הנדל: סלי הוא הבוס של קיטו.

צבי הנדל: את קיטו אתם מכירים?

מוניקה ניסלבאום: בטח.

צבי הנדל: אז הוא הבוס של קיטו.

סלי מרידור: בוקר טוב לכולם.

סלי מרידור: ברוכים הבאים לעולים החדשים.

סלי מרידור: אתם גורמים לנו הרבה שמחה.

סלי מרידור: אני רוצה להגיד מספר מאד קטן של דברים: קודם כל, זו שעת אמת.

סלי מרידור: המציאות בארגנטינה ידועה לנו, ידועה לוועדה הזאת.

סלי מרידור: הוועדה הזאת עוקבת אחרי המצב ביחד אתנו, ביחד עם משרד הקליטה, כבר מספר רב של חודשים, אפילו יותר משנה.

סלי מרידור: נמצאת פה נעמי שהיתה יושבת ראש הוועדה הקודמת.

סלי מרידור: צבי, ראש הוועדה החדש - - -

וילמה מאור: בוקר טוב, קיטו.

קיטו חסון: בוקר טוב.

וילמה מאור: אתה עכשיו בישיבת ועדת העלייה והקליטה של הכנסת.

וילמה מאור: הפסקנו את מר סלי מרידור באמצע דיבורו ואני מעבירה אליך את הדוברים.

צבי הנדל: קיטו בוקר טוב.

קיטו חסון: שלום לכולם.

צבי הנדל: זה צבי הנדל.

צבי הנדל: מה שלומך?

קיטו חסון: שלום ידידי ומכובדי צבי הנדל.

קיטו חסון: אני זוכר היטב את המשלחת בראשותך, עם זבולון אורלב ואלי גולדשמידט.

קיטו חסון: אני מאד שמח להיות אתכם ברגעים אלה.

צבי הנדל: א', אם אתה יכול לדבר יותר בקול.

צבי הנדל: אנחנו מארחים כאן שתי משפחות ששלחת לנו מארגנטינה והן דיווחו לנו קצת, אבל אנחנו רוצים השלמה ממך.

צבי הנדל: אולי תספר לנו בכמה משפטים, לוועדה ולאורחים, מה הפעילות המיוחדת שאתם עושים עכשיו ומה היקף הפניות – אם הוא גדל או לא – ואת הצפי שאתה מצפה, לאור ההחלטות החדשות של הממשלה, שאני מבין שהתעדכנת לגביהם.

קיטו חסון: ובכן, בוקר טוב לכולם.

קיטו חסון: אני בהחלט יכול למסור שעל אף האירועים שלפני כשבוע, רחובות בואנוס איירס היום שקטים יותר.

קיטו חסון: הם נכנסו לחג המולד, הייתי אומר, כמעט כרגיל מבחינת ההכנות לחג והמראות הקשים של ימי רביעי וחמישי מלפני שבוע כאשר ההמון הזועם התפרץ לרחובות נעלמו.

קיטו חסון: שום בעיה מהבעיות שגרמו להתפרצויות האלה לא באה על פתרונה, אבל מאחר שהראשים של נשיא המדינה ושר הכלכלה שלהם נפלו ונכנסה המפלגה השניה, המפלגה הפרוניסטית לשלטון, לפחות עד לשלישי למרץ שיהיו בחירות, נותן איזשהו שקט ברחובות.

קיטו חסון: מבחינת הקהילה היהודית, ללא ספק שמזה תקופה ארוכה הקהילה נמצאת במצב מאד מיוחד מבחינה זו וההתפרצות הזו רק תרמה במידה ניכרת לאי שקט ולהחלטה לבחון היטב היטב ובגישה הרבה יותר נרחבת אפשרות של עלייה.

קיטו חסון: אנחנו נערכנו להגברה של הפניות.

קיטו חסון: הקפאנו וביטלנו חופשות, הרחבנו שעות עבודה, גייסנו את כל הפרסונל של הסוכנות היהודית.

קיטו חסון: ראשית כל, שליחים, שליחי חינוך, הצטרפו אלינו לקבלת קהל, כל הפרסונל המקומי של הסוכנות היהודית עומד כבר לרשותנו ואנחנו מתעסקים בעיקר בשני מישורים: א', אנחנו מקבלים את הפניות מהר יותר, תוך ימים ספורים, בתיאום עם הסוכנות היהודית והשלוחות של מחלקת העלייה בארץ, מרכזי קליטה וכולי.

קיטו חסון: הטיפול הוא מזורז יותר ואנחנו משתדלים להתארגן במשימה של בדיקת זכאות לעלייה והכנה קצרה ולשלוח את האנשים לארץ.

קיטו חסון: אתם ראיתם שלפני יומיים הגיעה קבוצה ראשונה של עולים כאלה ואתמול הגיעה גם קבוצה של ילדי זוהר - - -

צבי הנדל: היום.

צבי הנדל: הילדים צריכים להגיע היום והמשפחות הגיעו אתמול וחלקן נמצאות אצלנו כאן.

צבי הנדל: אגב, תוכל להגיד להם משפט בספרדית להצלחה?

צבי הנדל: הם ישמחו, כי לא כולם מבינים עברית.

קיטו חסון: אני ממש מתרגש מהעובדה שאתם נותנים להם קבלת פנים כזאת.

קיטו חסון: החום של מדינת ישראל והשלוחות השונות של העם יגיע אליהם (מברך בספרדית).

צבי הנדל: קיטו, רק עוד מילה אחת לסיום.

צבי הנדל: תגיד לי אם היקף העלייה – אם אני לוקח את השנה שעברה – נוכל להגיע לפי עשר מזה בשנתיים הקרובות.

קיטו חסון: כן, ידידי צבי הנדל.

קיטו חסון: אנחנו כבר מארגנים את שלוש הקבוצות הבאות שיגיעו בחודש ינואר, ב-8, ב-15 וב-22 לחודש.

קיטו חסון: כבר קבענו תאריכים גם לקבוצות הבאות של העולים.

קיטו חסון: ללא ספק אנחנו רואים הגברה וגידול.

קיטו חסון: קשה לנקוט במספרים מדויקים.

קיטו חסון: אני לא רוצה מצד אחד להפליג לדמיון, אבל אין ספק בכך שהמאורעות כאן וההחלטות של הממשלה ושל הסוכנות היהודית והפעולה הנמרצת שם וכאן גורמים לכך שיש הגברה גדולה של פניות.

קיטו חסון: אני יכול להגיד שבימים ספורים – יומיים שלושה לאחר המאורעות – קיבלנו בערך פי 3 ופי 4 יותר פניות.

קיטו חסון: את אותן הפניות הפנינו מיד לראיון קצר ולהכנה לעלייה.

קיטו חסון: אנחנו סוגרים את שנת 2001 ב-1400 עולים, שזו שוב עלייה של מעל 25% מלפני שנה ואנחנו בטוחים שהמספר לגבי השנה, 2002, יהיה גדול משמעותית.

צבי הנדל: בעזרת השם פי עשר.

קיטו חסון: בעזרת ההחלטות שנתקבלו ואני מברך על כך.

קיטו חסון: אני גאה להשתייך לעם שבמצב כזה מחליט החלטות כאלה, שאינן קלות לאור המצב עכשיו בארץ, לאור המציאות שמתרחשת אצלנו, הן מבחינת הטרור, האינתיפאדה והביטחון והן מבחינה כלכלית.

צבי הנדל: קיטו ידידי, כולנו שולחים לך בהצלחה ושולחים את אהבתנו לכל השליחים.

צבי הנדל: עלו והצליחו.

צבי הנדל: להתראות.

קיטו חסון: תודה רבה.

קיטו חסון: כל טוב ויישר כוח.

צבי הנדל: טוב.

צבי הנדל: אגב, יהודי יקר מאד, למי שלא מכיר אותו.

צבי הנדל: אני זכיתי להכיר אותו לפני חודשיים שלושה.

צבי הנדל: כן, סליחה.

סלי מרידור: תודה רבה.

סלי מרידור: אנחנו, את המציאות בארגנטינה מכירים כבר בוועדה הזאת, זמן לא קצר.

סלי מרידור: לפני חצי שנה סיכמנו על יציאה לתוכנית לאומית להגברת העלייה מארגנטינה.

סלי מרידור: לפני חודשיים סיכמנו את הפרטים שלה.

סלי מרידור: לפני יומיים-שלושה סוף סוף סוכם הדבר עם הממשלה.

סלי מרידור: אני חושב שאנחנו יכולים לצאת היום ליהודי ארגנטינה ולקרוא להם הביתה, משום שיש לנו בארץ תנאים יותר סבירים ממה שהיו לנו קודם, כדי לאפשר להם לעשות את המהלך המאד מאד מאד קשה הזה, שאני בטוח שמי שעושה אותו, אחרי שהוא עושה אותו, מבטיח לו ולילדיו חיים חדשים, חיים יהודיים חדשים, לדורות.

סלי מרידור: המבחן הוא מבחן אדיר.

סלי מרידור: אנחנו שינינו את כל מערכת העבודה שלנו בשטח ובימים האלה, למשל, מתקשרים כל יום לכל האנשים שפנו למשרדי הסוכנות היהודית בשנתיים האחרונות.

סלי מרידור: אנחנו לא מחכים שהם יפנו אלינו, אנחנו פונים אליהם.

סלי מרידור: משנים את כל המערכת של מתן האישורים לעלייה.

סלי מרידור: אנחנו יכולים להציע היום, בעקבות ההחלטה של הממשלה, משכנתא מוגדלת.

סלי מרידור: הסוכנות היהודית החליטה להציע מענק מיוחד להתארגנות ראשונית מעבר לסל קליטה.

סלי מרידור: אבל, הדבר העיקרי, בעיני, הוא ההתגייסות של החברה הישראלית.

סלי מרידור: אני מוכרח להגיד בשמחה שיש אלינו אין סוף פניות.

סלי מרידור: גם של אזרחים, גם של ראשי ערים, גם של אנשי עסקים: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור בקליטה של העולים.

סלי מרידור: אני מקווה שנוכל לגייס – ובטוח שנוכל לגייס – מספר רב מאד של ראשי ערים שייצאו עם תוכניות קליטה מיוחדות, קליטה עירונית, כדי לאפשר לעולים לבוא לערים שלהם ולהיקלט בצורה ראויה.

סלי מרידור: אני מקווה שנצליח לגייס מן המגזר העסקי את הכוחות שיכולים לעזור לאנשים בתעסוקה, למרות המצב הקשה בארץ.

סלי מרידור: אני מקווה שנדע לגייס אנשים מתוך החברה הישראלית, שייצאו לארגנטינה כדי לדבר עם יהודים, כדי לעזור להתגבר על המכשול של הפחד והחשש, בין אם אלה אנשים שעלו לארץ והצליחו, בין אם אלה רבנים שיכולים לדבר עם קהילות בבתי הכנסת ולדבר עם אנשים על הצד הרוחני של העלייה, בין אם אלה אנשים אחרים, כדי ליצור אווירה אחרת בקהילה לגבי עלייה.

סלי מרידור: אולי המרכיב הכי חשוב אלה עולי ארגנטינה בארץ.

סלי מרידור: יושב פה יושב ראש ההתאחדות.

סלי מרידור: דיברנו על זה.

סלי מרידור: אני מקווה שכל יהודי מארגנטינה שחי בארץ ירים את הטלפון לקרובים שלו ויגיד להם: חבר'ה, בואו הביתה.

סלי מרידור: אנחנו נהיה אתכם פה ואנחנו נעזור לכם פה.

סלי מרידור: אם נתגייס – ואני משוכנע שאנחנו צריכים ואני מאמין שאנחנו יכולים להתגייס התגייסות לאומית – אנחנו נראה שינוי משמעותי בקצב העלייה.

סלי מרידור: אני לא רוצה לדבר עכשיו על מספרים.

סלי מרידור: אני יודע עד כמה זה קשה, אבל אני יודע כמה זה חשוב.

סלי מרידור: לכן, נעשה כל מאמץ כדי להצליח במשימה הזאת.

אבשלום וילן: בתוכנית שסגרתם השבוע עם הממשלה, לאיזה סדרי גודל אתם נערכים?

סלי מרידור: לשמחתי, התוכנית הוגדרה פר משפחה ולא בסדר גודל סגור.

סלי מרידור: התוכנית, כפי שסיכמנו אותה – מעבר לכל מה שסיכמנו קודם – דיברה על מענק התארגנות נוסף לשנה אחת.

סלי מרידור: הוראת שעה לשנת 2002.

סלי מרידור: 2500$ נוספים לכל משפחה שהסוכנות היהודית תתן - - -

אבשלום וילן: בנוסף לסל הקליטה?

סלי מרידור: בנוסף לסל הקליטה - ואלף דולר לכל סטודנט שבא לבד.

סלי מרידור: הממשלה נותנת משכנתא נוספת, חלקה מענק וחלקה הלוואה, בהיקף של עשרים אלף דולר.

סלי מרידור: זה לשנה אחת לכל מספר של משפחות שיחליט לעלות לארץ השנה, או בשנה הקרובה.

סלי מרידור: אני מקווה שזה יהיה מספר רב מאד.

סלי מרידור: אני שמח שהסיכום היה לא על סכום סגור, אלא על עזרה למשפחה.

סלי מרידור: אנחנו, אגב, פועלים לגייס עוד משאבים.

סלי מרידור: הבעיה בעיני לא תהיה בעיה של משאבים.

סלי מרידור: הבעיה תהיה האתגר ליצור אווירה שיהודים שחושבים על האפשרות לעלות - ויש מולם החשש המוצדק והידוע של אדם שהולך לשנות את כל אופי חייו, תרבות חייו - לעזור להם, להושיט להם יד, כדי שיוכלו ביתר קלות לעשות את הקפיצה הענקית הזאת והלוואי שנצליח.

צבי הנדל: תודה, סלי.

צבי הנדל: אגב, העולים שהגיעו אתמול ויגיעו בזמן הקרוב, הם השגרירים הכי חשובים שלנו.

סלי מרידור: זה נכון.

צבי הנדל: כל טלפון שלהם לארגנטינה: "בואו הביתה לישראל", יעזור מאד.

צבי הנדל: יעזור לכם, יעזור לנו, כי אנחנו צריכים אתכם פה.

צבי הנדל: אדוני סגן שר הקליטה, שמשמש כשר הקליטה, יולי אדלשטיין, בבקשה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה, אדוני היושב ראש.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: קודם כל אני רוצה לומר לעולים החדשים מארגנטינה, שגם נפגשנו אתם לפני קצת פחות מחודשיים בארגנטינה, ש א', באופן אישי, אני מאד מבין את החשש, כי בארץ אני בדרך כלל רגיל שמביאים אותי למקום שמדברים בו עברית, רוסית או אנגלית ואני מסתדר.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בארגנטינה סוף סוף הבנתי איך מרגישים צבי הנדל, סלי מרידור ונעמי בלומנטל, כשמביאים אותם לאסיפה של עולים חדשים מרוסיה וכולם מדברים רוסית והם לא מבינים שום דבר.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז אני מבין את החשש, אבל יחד עם זה אני רוצה לומר לכם שגם בחדר הזה יושבים כמה אנשים שהם או בכירים בשירות הממשלה, בשירות המדינה, או אנשי עסקים רציניים, שגם לפני כמה שנים עלו מארגנטינה או מדינה "אמל"טית" אחרת ולא ידעו מילה עברית והיום גם התקדמו יפה, גם מבינים ודאי עברית וגם הצליחו, כל אחד בתחומו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כך שסיכוי סביר קיים לגבי כולם.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אדוני היושב ראש, מילה אחת לגבי מה שפתחת בו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני גם מאד שמח – ודיברנו על זה גם עם סלי לא פעם בימים האחרונים, שטוב מאד שלפחות אנחנו לא צריכים פה עכשיו לפקוח עיניים ולומר: אוי, לא צפינו שהולך להיות משהו, איך לא נערכנו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: נערכנו, כפי שנאמר.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: לפני שבעה חודשים סיכמנו תוכנית, נדונה אצלך בוועדת העלייה והקליטה, נדונה בכל מיני פורומים ממשלתיים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: חבל מאד – ואני מצטער על זה, לא על מנת לבכות על חלב שנשפך, אבל מצטער על זה – שרק באמת כפי שנאמר, שלשום, לאחר כל התמונות בטלוויזיה, סוף סוף חתמו על הדברים האחרונים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני אומר את הדברים האלה רק מסיבה אחת: כפי שאמרת, התוכנית היא תוכנית שלוש הארצות.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש גם צרפת וגם דרום אפריקה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני כולי תקווה שנלמד סוף סוף את הלקח ולא נחכה למשהו – אני לא מאחל שמשהו יקרה, אבל – שלא נחכה למשהו בצרפת או בדרום אפריקה על מנת לסגור כל מיני פרטים קטנים ולהסכים לכמה גרושים במימון זה או אחר.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני באמת לא רוצה לחזור על כל הדברים שנאמרו על ידיך ועל ידי יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני רק רוצה להעלות שתיים שלוש נקודות.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: האחת: תוכנית סיוע אכן כולה אושרה, אבל כפי שכבר אמרו כמה, כולל ראש המשלחת קיטו חסון, אנחנו במצב לא פשוט מבחינה תקציבית כוללת.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: הדברים האלה ודאי יבואו לידי ביטוי גם בפעילות שלנו בנושא של עולי ארגנטינה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני מאד מקווה שנצליח להתגבר עליהם, אבל - אתה כבר שמעת אותי, אדוני היושב ראש, מתבטא בנושא הזה - אני פשוט בכוונה מסתכל ימינה, כי לא בא לי להסתכל בעיניים של ראשי התאחדות עולי אמל"ט כאן.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני הייתי הראשון שכל הזמן אמר שאם אנחנו יוצאים עם תוכנית ארגנטינה, אז השותף העיקרי והחשוב זה התאחדות עולי אמריקה הלטינית וחייבים לתת כתף, חייבים לעזור וחייבים להתגייס.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כשאני כבר כמה ימים מודיע שלא ימומנו בשנה הבאה שום פרוייקטים של שום ארגוני מתנדבים וארגוני עולים על ידי משרד הקליטה, כי הסעיף התקציבי הזה בעצם נמחק במשרד הקליטה, אז הדבר היחידי שאני יכול לעשות זה להסתכל לכיוון השני.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: גם את זה אני לא אומר רק על מנת לעקוץ, אלא בתקווה שבכל זאת בימים הקרובים, באישורים תקציביים אלה ואחרים, אנחנו ניקח בחשבון שאי אפשר לדבר בשתי לשונות ואי אפשר לומר נתגייס לעזרת עולי ארגנטינה ומצד שני לא לגעת בדברים כל כך בסיסיים וכל כך חשובים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בנימה יותר אופטימית, אני מאד מסכים עם מה שאמר כאן יושב ראש הנהלת הסוכנות.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש עלינו בעצם לחץ והיענות – זו אפילו מילה מתונה מדי – של כל מיני גורמים, כולל במיוחד ראשי ערים שרוצים ומעונינים עכשיו בפרוייקטים עירוניים בתחום הקליטה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: מה שמעניין – מדובר גם ברשויות שקלטו המוני עולים בעשר השנים האחרונות.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: סתם דוגמה – שוב, לא על מנת לפאר מישהו באופן אישי – ניגש אלי לא פחות ולא יותר אלא ראש עיריית אור עקיבא.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אצלו רוב האוכלוסייה היא עולים ולא תמיד אוכלוסייה פשוטה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זו אוכלוסייה שיש אתה גם בעיות.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: הוא הראשון שתפס אותי כאן בכנסת ואמר: אנחנו עכשיו רוצים להיכנס, למי אני צריך לפנות על מנת לפתוח בתוכנית קליטה מארגנטינה?

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז זה בהחלט סימן מאד מעודד.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני אסכם בזה ואגיד שאני מציע – וזאת מהתרשמות אישית שלי – שכמו שאנחנו פתחנו בתיאום פעולה כמעט אופטימלי בין הסוכנות היהודית לממשלה, כך אנחנו נמשיך.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני חושב שנושא של ראשי ערים, למשל, אפשר לתאם בצורה כזאת שלא כולם צריכים לצאת לארגנטינה, אפשר לצאת למקומות יותר קרובים כמו מרכזי קליטה של הסוכנות היהודית ושם לפנות לעולים ולדבר אתם על יכולת או אפשרות של קליטה ברשות זו או אחרת, בעיר זו או אחרת.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אם נחליט שגורמים אלו ואחרים ממשלתיים, מוניציפליים, ייצאו לארגנטינה, אז לדעתי זה צריך להיות בתיאום מלא עם הסוכנות היהודית, הייתי אומר אפילו: כאורחים של הסוכנות היהודית, כי חבל מאד ליצור בלגן וחבל מאד ליצור עכשיו מעגלים מקבילים שיפעלו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש אנשים, כפי שאמרתי, שיוכלו לעזור ויוכלו לצאת ולהציע ידע נוסף, אבל לדעתי הממשלה לא צריכה לפעול שם באופן עצמאי.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זו פעולה של הסוכנות, כמו גם כאן בארץ.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני בטוח שכל התוכניות של העולים העתידיים יתואמו עם הגורמים הממשלתיים, עם משרד הקליטה בראש ובראשונה, אבל לא רק.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: עם משרד החינוך, משרד השיכון, כל המשרדים הרלוונטיים, על מנת שהעולים, שהם הקליינטים העיקריים, ידעו בוודאות של מי האחריות, על איזה נושא, לאן צריך לפנות ואני בטוח שאם כך נפעל, אז גם המשפחות שאנחנו רואים כאן היום וגם שאר המשפחות שהגיעו ואנחנו מקווים שעוד יגיעו, יזכו לקליטה מהירה ומוצלחת כאן בארץ.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה אדוני סגן השר.

צבי הנדל: אני הייתי רוצה לשמוע קצת מעולי אמריקה הלטינית איך נרתמים ולמה בדיוק.

צבי הנדל: מריו לב, בבקשה.

מאיר לב: אני יושב ראש התאחדות עולי ארגנטינה בישראל.

מאיר לב: אני שמח שכאשר באנו אל סלי לפני שנה ואמרנו: צריכים להתחיל עם התוכנית ולעשות משהו כללי לקהילה בארגנטינה, התחלנו לעבוד וזה לקח כמעט שנה לסגור את כל הקצוות והתקציבים.

מאיר לב: אחר כך במשותף בין הסוכנות ומשרד הקליטה הוציאו את זה כבר בצורה מסודרת עם תקציבים, עם מספרים, בטח יותר מקצועי ממה שאנחנו יכולים לעשות עם קבוצה של מתנדבים והיום, כשמתחיל המצב הקשה ביותר בארגנטינה, אנחנו מוכנים לעבודה.

מאיר לב: בהתאחדות נערכנו גם השנה למצב, לאט לאט, בגלל שהמצב הוא לא של היום.

מאיר לב: המצב הכלכלי בארגנטינה זה כבר כמה שנים.

מאיר לב: אז פתחנו קו חם, שעולה יכול להתקשר, אם יש לו איזושהי בעיה מיוחדת, אז מישהו שומע אותו ויכול לתת איזו מילה טובה.

מאיר לב: קבוצה של פסיכולוגים מתנדבים שיכולים לתת עזרה ראשונה לכל אחד שצריך.

מאיר לב: פתחנו מחסן של ציוד ומחלקים בגדים וציוד לאנשים שצריכים.

מאיר לב: הילדים שבאים היום, שגומרים תיכון, בדרך כלל באים בלי כלום.

מאיר לב: הם מקבלים שמיכות, מקבלים קומקומים, מקבלים תנורים, כל אחד מקבל מה שצריך כדי להתחיל את הצעדים הראשונים בצורה יותר קלה.

מאיר לב: מקבלים המון תרומות לציוד, אנשים מתקשרים, אנחנו כבר לא יודעים איפה לאחסן את הדברים.

מאיר לב: כל הקהילה רוצה לעזור ואני חושב שהכיוון והקשר והרעיונות שיש היום, לבקש מהמשפחות שגרות בארץ להתקשר למשפחות שלהן בחוץ לארץ, לכתוב מודעות שאנחנו מבקשים משפחות ותיקות דרום אמריקאיות, שיאמצו משפחה כאשר היא מגיעה – ומדברים על 2000–3000 משפחות שנגייס בכל הארץ – אני חושב שכל זה ייתן הרגשה הרבה יותר טובה לעולים.

מאיר לב: אני חושב שזו הזדמנות, אחרי שנים שהסוכנות היהודית השקיעה בארגנטינה ובכל היבשת.

מאיר לב: במערכת החינוך, בתוכניות כמו תפוז, מכון למורים, מכון למדריכים, מכון גולד.

מאיר לב: אני לא יודע אם מכירים את הקהילה.

מאיר לב: יש אלפים אלפים של יהודים שעברו את המכונים, את הביקורים, את כל התוכניות האלה.

מאיר לב: יש להם רקע.

מאיר לב: כאשר ראינו אתמול בחדשות בטלוויזיה את הקבוצה שהגיעה, שדוברת עברית, שעברו לימודים – היתה השקעה ענקית באנשים האלה.

מאיר לב: הם חמים ובאים עם רקע.

מאיר לב: אז זאת עלייה מעולה שאנחנו יכולים לקבל.

מאיר לב: אני חושב שהיום נוכל לקבל את הפירות של כל ההשקעה הזאת ואני חושב שהיום, כמו שאומרים החברים, חייבים לשלוח יותר שליחים.

מאיר לב: שליחים שיכולים להיות מתנדבים שנמצאים בשטח, חברים של ההתאחדות, שאחר כך מקבלים אותם בכל עיר שהם מגיעים, שהם עושים יום כלילה בשביל העולים האלה בהתנדבות.

מאיר לב: כאשר העולים רואים מישהו שבא ומספר להם בצורה אמיתית מה שקרה להם, איך הוא עבר את הקליטה, זה דבר שיכול לעזור בהרבה.

צבי הנדל: תודה.

מאיר לב: עוד דבר, זו ההסברה.

מאיר לב: הם נמצאים שם במצב מאד קשה ומפחדים להגיע.

מאיר לב: הם לא חושבים על כך ששם אין להם ביטוח בריאות.

מאיר לב: אין להם בכלל.

מאיר לב: אין להם כסף לקנות תרופות וכאן מקבלים את זה מהיום הראשון.

מאיר לב: מקבלים חינוך לילדים.

מאיר לב: אני חושב שאלה הדברים העיקריים שאנחנו יכולים להציע להם.

מאיר לב: זה מאד חשוב שיקבלו עזרה כספית, שיקבלו משכנתה, אבל הדברים הקטנים האלה - שהם ענקיים, אם חושבים פעמיים, כי שם יכולים למות ממחלה בגלל שאין להם איך לטפל.

מאיר לב: אין להם כסף להביא רופא.

צבי הנדל: אני מצפה מיהודים יקרים כמוכם שמכירים את הדקויות האלה, לרכז נייר כזה.

צבי הנדל: תאמין לי שהשליחים ישמחו.

צבי הנדל: ואז אתם מדברים כאילו: אנחנו, שהקדמנו אתכם לבוא לישראל, מספרים לכם: יש פה אחד, שתיים שלוש וכולי.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: קודמתי לתפקיד, מי שחינכה אותי להיות יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, יקירתי, נעמי בלומנטל, סגנית השר.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: קודם כל, ברוכים הבאים לעולים שהגיעו והלוואי ויבואו בעקבותיכם עוד הרבה הרבה אחרים ואני באמת מקווה שאחרי הישיבה הזאת והשהות שלכם כאן בארץ, גם בימים הראשונים וגם בימים שיבואו לאחר מכן, אתם באמת תהיו אלה שתתקשרו לחברים, לקרובים, לשכנים ותגידו להם לבוא לארץ.

נעמי בלומנטל: אנחנו בוודאי משוכנעים שפה זה המקום הכי טוב בעולם, אין ספק ותמיד אנחנו לא מבינים – אני מוכרחה לומר – איך אנחנו לא מצליחים להביא יותר עולים.

נעמי בלומנטל: אין מה לדבר.

נעמי בלומנטל: נראה לי כאן שבכל זאת, על אף כל המחמאות שאנחנו אומרים, היה כשל, כי אנחנו ידענו את המצב, כל אחד מאתנו היה באיזשהו שלב בארגנטינה – אני הייתי לפני יותר משנה – ואמרו לנו: תשלחו יותר שליחים, תביאו יותר אנשים, המצב קטסטרופלי ולמעשה לא נעשה שום דבר.

נעמי בלומנטל: דווקא אנחנו כוועדת עלייה וקליטה עוד בזמני ואחר כך גם עם חבר הכנסת צבי הנדל שהיום מוביל את הוועדה, אמרנו: זה לא יתכן, המצב הזה.

נעמי בלומנטל: אנחנו שומעים מה קורה ולא נעשה מאומה.

נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר, בפגישות שהיו לי, בין שזה בישיבות סיעה, בין בפגישות אחרות, עם ראש הממשלה שנבחר, אני חושבת בפברואר, הייתי כל פעם מזכירה: חייבים להביא את יהודי ארגנטינה.

נעמי בלומנטל: אני מאד מקווה שהזעזוע שהיה עכשיו, שלא חיכינו לו, אבל שידענו שהוא עשוי לקרות, באמת יביא לכך שתהיה התעוררות וכמו שאמר יושב ראש הנהלת הסוכנות וגם גזבר הסוכנות – צריכה להיות ויש התגייסות לאומית.

נעמי בלומנטל: עכשיו, מבחינה פרקטית, הייתי רוצה להציע כמה דברים.

נעמי בלומנטל: אם באמת האווירה הזאת, שראינו בטלוויזיה, מביאה לכך שהרבה מאד אזרחים כולל אנשים בעלי עסקים ובעלי הון וגם הציבור הרחב, מתקשרים, בין שזה להתאחדות, בין שזה למשרדי הסוכנות – האם יש מישהו שמרכז את כל הפניות האלה כדי שאפשר יהיה לנתב אותן?

נעמי בלומנטל: אני פוחדת שזה קצת הולך לאיבוד.

נעמי בלומנטל: יש הרבה רצון טוב.

נעמי בלומנטל: ההתעוררות הזאת תעבור בעוד כמה זמן.

נעמי בלומנטל: כרגע זה בתקשורת, התקשורת תרד מזה ואז כל הרצון הטוב הזה עלול ללכת לאיבוד.

נעמי בלומנטל: באמת יש רצון טוב, כפי שבא אז לידי ביטוי עם עולי ברית המועצות לשעבר, שיש משפחות שרוצות לאמץ, שמוכנות לאמץ, של חברות שמוכנות לקלוט.

נעמי בלומנטל: חייבים לעשות משהו, בין שזה הסוכנות יחד עם משרד הקליטה - אני בטוחה שוועדת העלייה והקליטה תוכל גם להירתם לזה – שיוקם איזשהו גוף ושיהיו כמה דמויות כדי לנתב.

נעמי בלומנטל: חבל שזה ילך לאיבוד.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף.

נעמי בלומנטל: למשל, אני שומעת שאתה, שדיברת עכשיו, מר לייבוביץ', אתה רואה חשבון.

נעמי בלומנטל: רק היום התפרסמה בעיתון ידיעה על חברות ממשלתיות שהחליפו את משרדי רואי החשבון שלהן.

נעמי בלומנטל: אני פונה מכאן ועכשיו לחברות שהן חברות של רואי חשבון, חברות גדולות - הן מעסיקות לפחות מאה רואי חשבון במשרדים שלהן – שיקלטו עכשיו, אני רוצה לשמוע אותן עכשיו מודיעות שהן קולטות את רואי החשבון שמגיעים לכאן, גם אם עוד אין להם את השפה.

נעמי בלומנטל: לא תהיה להן שום בעיה, הן יכולות לקחת על עצמן את המשימה הזאת.

נעמי בלומנטל: יש לא מעט רואי חשבון בין אלה שמגיעים.

נעמי בלומנטל: יש גם חברות אחרות.

נעמי בלומנטל: כל חברה, אם זאת חברה ממשלתית – אנחנו יודעים את מצב האבטלה בארץ, אבל כמו בעבר, שאמרנו שיש העדפה מתקנת, שתהיה עכשיו העדפה מתקנת לעולים שמגיעים מארגנטינה.

נעמי בלומנטל: זה לא יהיה נורא, אפשר יהיה לעמוד בזה.

נעמי בלומנטל: רובם בעלי מקצועות חופשיים.

נעמי בלומנטל: גם אם היום הם עוד לא יודעים את השפה, אפשר לעבוד על זה, ייקח כמה זמן וילמדו את השפה.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף ובזה אסיים, אני לא רוצה להאריך יותר מדי – אמנם זה בוער בעצמותי, אבל הזמן באמת קצר - אני שומעת כל הזמן מעולי ארגנטינה שנמצאים כאן כבר הרבה שנים, הם אומרים לי: נעמי, אל תשלי את עצמך, לא יקרה שום דבר.

נעמי בלומנטל: אז יבואו עוד מאה עולים, יבואו עוד מאתיים עולים, אבל העלייה הגדולה, כפי שהיתה מברית המועצות לשעבר וחבר העמים – היא לא תגיע.

נעמי בלומנטל: אני לא יודעת למה.

נעמי בלומנטל: הם כל הזמן אומרים את זה.

צבי הנדל: תמיד היו קטני אמונה.

נעמי בלומנטל: כן, זה נכון.

צבי הנדל: אבל המיעוט, שחי באמונה גדולה, אלה שיושבים פה, יביא את כולם.

נעמי בלומנטל: אז על זה בדיוק אני רוצה לדבר.

נעמי בלומנטל: אני הייתי רוצה להציע גם משהו, שהוא לא בשמיים.

נעמי בלומנטל: אני חושבת: איזה מכשול קיים, אולי זה מכשול פסיכולוגי, אולי מכשול אחר שגורם לכך שכל העולים מארגנטינה, מי שאני מדברת אתו, אומר לי: אל תשלי את עצמך.

נעמי בלומנטל: יש למעלה ממאתיים אלף יהודים בארגנטינה, יכולנו להביא אותם לכאן.

נעמי בלומנטל: זו יכולה להיות פשוט ברכה למדינה שלנו.

נעמי בלומנטל: ראינו מה קרה וקורה עם יהודי ברית המועצות וחבר העמים שהגיעו לכאן.

נעמי בלומנטל: הרי זו ברכה בלתי רגילה למדינת ישראל.

נעמי בלומנטל: צריך לעשות משהו.

נעמי בלומנטל: למה כל אחד אומר לי: לא יעזור כלום, הם לא יבואו.

נעמי בלומנטל: יבואו עוד מאה – ברוך השם, אתם הגעתם – יבואו עוד מאתיים, יבואו עוד אלף, אבל מסה רצינית לא תגיע.

נעמי בלומנטל: ואני רוצה בכל זאת לראות – בואו נציע שזה יהיה בראשותך, צבי הנדל – איזשהו טרסט מוחות של כמה אנשים, יחד עם ההתאחדות, עם מריו ועם אחרים מעולי ארגנטינה.

נעמי בלומנטל: אולי עם חברה, ארגון, בוודאי עם הסוכנות היהודית, לראות מהו המחסום שצריך לפרוץ אותו - מעבר לדברים שסלי אמר, שבוודאי שכדאי שראשי רשויות יירתמו וזה אפשרי ואזרחים שנרתמים והחברות הגדולות ושתהיה ממש גם פניה שלך, כאן, מהוועדה - בגדול, אנחנו רוצים שישראל תראה כאלטרנטיבה רלוונטית ושיבואו בהמוניהם וכולנו כאן נעשה את הכל כדי שאמנם כך זה יהיה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

צבי הנדל: נמצא אתנו, למי שאינו מכיר, מהחדשים בעיקר, חבר כנסת שלא מזמן היה עולה חדש.

צבי הנדל: בא מברית המועצות לשעבר, חבר הכנסת בריילובסקי.

צבי הנדל: בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

ויקטור בריילובסקי: בראש ובראשונה – ברוכים הבאים.

ויקטור בריילובסקי: אני מאד מרוצה לראות פה יהודים מארגנטינה שבאו לפה ואני עכשיו יכול לומר: "כשאנו באנו זה היה משהו אחר".

ויקטור בריילובסקי: כן, אני באתי לפני כ- 14 שנה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שסגן השר המכובד גם כן בא - - -

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בדיוק באותה שנה.

ויקטור בריילובסקי: בדיוק באותה שנה?

ויקטור בריילובסקי: גם כן עולה חדש.

צבי הנדל: זאת אומרת, אתם יכולים מהר מאד להיות מיניסטר.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כן.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זה קל.

ויקטור בריילובסקי: כן, רק בישראל אפשר.

ויקטור בריילובסקי: הוא בא לישראל לפני 15 שנה, כבר מיניסטר.

ויקטור בריילובסקי: לשעבר.

צבי הנדל: הנה, סגן ראש הממשלה שלנו.

ויקטור בריילובסקי: כן, סגן ראש הממשלה שלנו, אבל הוא כבר 16 שנה בארץ.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז זה כבר לא נחשב.

ויקטור בריילובסקי: אם לדבר ברצינות, אני מאד מרוצה לשמוע פה שיש כבר תוכנית של קליטה ראשונה לעולי ארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: קליטה ראשונה זה דבר מאד חשוב, אבל זה לא סוף הדרך ואנחנו יודעים טוב מאד שהקושי האמיתי זה בשלב השני.

ויקטור בריילובסקי: הקושי האמיתי זה כשבן אדם צריך להתחיל לעבוד, צריך למצוא דירה וצריך לחיות חיים רגילים.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים להתכונן לשלב שני, שלא יהיו בעיות כמו שהיו – אני לא רוצה לומר שהקליטה של העולים מרוסיה היתה לא מוצלחת.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהיא היתה מוצלחת, אבל אנחנו זוכרים הרבה בעיות עם קליטת מדענים, עם קליטת מהנדסים וכך הלאה.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו צריכים לדעת עכשיו מהו הפרופיל הסוציו-אקונומי של העולים הפוטנציאליים מארגנטינה ואנחנו צריכים לחשוב על השלב השני.

ויקטור בריילובסקי: צריך להתכונן לשלב השני בדיוק עכשיו.

ויקטור בריילובסקי: עוד דבר אחד, על מצב הרוח בארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שלמדינת ישראל יש מה להציע לעולים פוטנציאליים מארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: אתם פשוט צריכים לראות איזה סוג של אוניברסיטאות יש אצלנו.

ויקטור בריילובסקי: מה הרמה של האוניברסיטאות.

ויקטור בריילובסקי: אני, חוץ מזה שאני חבר כנסת, אני פרופסור באוניברסיטת תל-אביב ואני רוצה לומר, שהרמה של האוניברסיטאות שלנו היא ברמת אוניברסיטאות טובות באירופה ובאמריקה.

ויקטור בריילובסקי: זה בדיוק כך.

ויקטור בריילובסקי: חוץ מזה, התפתחות של ההיי-טק בישראל היא לא פחות טובה מאשר באירופה ובאמריקה.

ויקטור בריילובסקי: ההתפתחות של ביו-טכנולוגיה בישראל.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שאני רואה את ישראל כמדינה של טכנולוגיה מתקדמת ביותר.

ויקטור בריילובסקי: יש לנו פוטנציאל ואנחנו מאד מרוצים אם יהודי ארגנטינה ישתתפו במטרה הזאת, לעשות את ישראל מדינה מתקדמת, מדינה מתפתחת, מדינה של המאה העשרים ואחת.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: דיברנו מקודם על כסף, תקציב, מימון.

צבי הנדל: נמצא אתנו הגזבר של כל הסוכנות היהודית.

צבי הנדל: מר צ'סלר, בבקשה.

חיים צ'סלר: תודה, צבי.

חיים צ'סלר: קודם כל אני רוצה לומר שהסוכנות היהודית והעם היהודי לא יעמדו מנגד לגבי כל עולה פוטנציאלי מארגנטינה שירצה לעלות לארץ.

חיים צ'סלר: לא יהיה מצב שבגלל חוסר תקציב לא נעלה יהודי לארץ – וזה נאמר מקודם על ידי חברי, יושב ראש ההנהלה – שהסכום הוא פתוח, גם מול הממשלה וגם מול הצרכים בעתיד.

חיים צ'סלר: היתה לנו התייעצות עם ראשי הסוכנות בעולם וזו ההחלטה שהתקבלה פה אחד ואני שמח לבשר אותה.

חיים צ'סלר: דבר שני, נאמר על ידי סגן שר הקליטה ואני מצטרף לדברים – לקח לנו הרבה מאד זמן.

חיים צ'סלר: גם יושב ראש הוועדה היה מאד קואופרטיבי בעניין הזה.

חיים צ'סלר: היו לנו קשיים לא קטנים לממש את הבקשות שלנו מול הממשלה.

חיים צ'סלר: משך חודשים רבים, למרות שהיו החלטות של ועדת התיאום בין הממשלה לבין הסוכנות – ואני חייב לומר לזכותו של ראש הממשלה, שכפי שידוע לכם הוא לא מהמפלגה שלי, אבל מגיע לו בעניין הזה קרדיט גדול וגם לשמעון פרס, שהם היו שני השרים בוועדת התיאום שלחצו ועוד באו בטענות שהסכום שהממשלה הקציבה לעלייה מארגנטינה, צרפת ודרום-אפריקה הוא קטן מדי.

חיים צ'סלר: למרות זאת לא הצליחו להתגבר על הבעיות הביורוקרטיות שעמד עליהן סגן שר הקליטה.

חיים צ'סלר: אני רוצה לומר לשמחת כולנו – אני רוצה לומר לכם את האמת:

חיים צ'סלר: אני הייתי מאד סקפטי.

חיים צ'סלר: חשבתי שגם פה הסוכנות היהודית תגיד שהיא מוכנה לשלם, הממשלה תבוא ותגיד: כן, כן – וגשם אין.

חיים צ'סלר: אני שמח שראש הממשלה לפני יומיים חתם על מכתב יחד עם יושב ראש הנהלת הסוכנות.

חיים צ'סלר: אני רואה בזה, אגב, התפתחות מאד מאד חשובה, לא רק לגבי ארגנטינה.

חיים צ'סלר: אני חושב שזה סימן דרך גם לגבי צרפת ודרום אפריקה.

חיים צ'סלר: אני חושב שאם נעמיד את אותם תנאים שנקבעו לגבי יהודי ארגנטינה גם לגבי צרפת וגם לגבי דרום אפריקה, זה יכול להיות דבר מאד מאד חשוב.

חיים צ'סלר: זה דבר אחד.

חיים צ'סלר: דבר שני: לפני עשרה ימים, בתיאום עם יושב ראש ההנהלה, הייתי בבואנוס איירס, נסעתי לשם להשתתף בכנס בנושא הרעב, בהשתתפותו של נשיא ארגנטינה, דלרואה.

צבי הנדל: היתה ארוחה טובה?

חיים צ'סלר: זה היה ביום האחרון שהוא הופיע בו בפומבי, אני חושב.

חיים צ'סלר: אני זכיתי להערכה רבה בקרב אלף אנשים שהשתתפו בכנס הזה, יהודים ולא יהודים כאחד, באחד מאולמי הקונגרסים בבואנוס איירס.

צבי הנדל: רק תספר לנו מה היה התפריט בדיון על הרעב.

חיים צ'סלר: אני רוצה להגיד לכם מה היה התפריט, מבחינת העם היהודי והסוכנות היהודית.

חיים צ'סלר: אנחנו פרסמנו שם שאנחנו מקדישים 9 מיליון דולר כל שנה, מתקציב הסוכנות היהודית והעם היהודי בארגנטינה, גם לעלייה וגם לחינוך יהודי.

חיים צ'סלר: למעשה, ההחלטה שקיבלנו בחבר הנאמנים האחרון היא שלא יהיה אף ילד יהודי שלא ימשיך ללמוד בבתי הספר בגלל בעיות של שכר לימוד.

חיים צ'סלר: זה נאמר בנוכחות של, לא רק נשיא ארגנטינה, אלא גם שר העבודה וכל ראשי הקהילה היהודית.

חיים צ'סלר: לי ברור דבר אחד.

חיים צ'סלר: שהמשבר שעובר כרגע על יהדות ארגנטינה – אני אומר את זה מהניסיון שלנו לגבי רוסיה בשנת 1998, משבר המטבע, משבר המנהיגות, ערב הבחירות לנשיאות, זה מאד מזכיר את זה מהניסיון רב השנים שלי ברוסיה – הוא מצב שיכול להיות ארעי.

חיים צ'סלר: בחצי השנה הקרובה יש, לדעתי, חלון הזדמנויות אדיר ואני כל כך שמח שיושב ראש הוועדה, אתה לא נח, ממשיך בדרכה של נעמי ומנווט ביד רמה את הוועדה לטובת העניין.

חיים צ'סלר: אני חושב שיש לנו חלון הזדמנויות של חצי שנה, כי אני לא יודע מה יהיה אחרי הבחירות לנשיאות ארגנטינה, הדברים יכולים להתייצב – הלוואי, קודם כל, לתושבי ארגנטינה.

חיים צ'סלר: אני אומר את זה לא מפני שאני רוצה שיהיה להם רע.

חיים צ'סלר: אני רוצה שיהיה להם טוב.

חיים צ'סלר: אבל לפחות, אנחנו יכולים בעניין הזה להביא את מסר העלייה ומסר הציונות בצורה יותר ברורה ואני חושב, בסטייטמנט הזה שאני אומר פה, גם בשם היושב ראש, שמבחינת העם היהודי אנחנו נטה שכם וכל סכום ללא מגבלה.

חיים צ'סלר: אנחנו נשמח אם הממשלה תעמוד לצדנו ואם נעבוד נכון בארגנטינה – עכשיו אפשר גם לראות תוצאות.

חיים צ'סלר: מה יהיה לטווח ארוך – אני לא יודע.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: אגב, יש כאלה פסימיים שאומרים, שגם על פי התהום השנה נצעד צעד גדול קדימה.

צבי הנדל: אז אתה אופטימי ולא פסימי.

צבי הנדל: כן, מר ליאון אמירס.

ליאון אמירס: אני עולה מארגנטינה משנת 1988, ותיק יותר ורציתי רק לענות לנעמי.

ליאון אמירס: זה יפה מאד מה שהיא אמרה בקשר לנושא של היחס לעולה החדש שמגיע לישראל.

ליאון אמירס: הרי לא פעם אמרו שאנחנו, הדרום-אמריקאיים, קצת דומים לדרום מרוקאיים.

ליאון אמירס: אנחנו אנשים חמים.

ליאון אמירס: אנחנו אנשים שצריכים איזשהו יחס אישי.

ליאון אמירס: אם אנחנו נצליח בטיפול בעולה החדש באמצעות עולים חדשים-ותיקים שנמצאים כאן, ללא ספק יהיה שיווק מפה לאוזן.

ליאון אמירס: זה לא יעזור שום דבר אם אנחנו לא מצליחים עם העולים שמגיעים ואם אנחנו לא מנסים באיזושהי צורה – הרי בעלייה מארגנטינה מדובר באקדמאיים, מדובר ברופאים.

ליאון אמירס: מי שהיה ראש המחלקה בבואנוס-איירס, כשיגיע לפה, אם לא נצמיד אליו איזשהו רופא ותיק, איזשהו מתנדב ותיק, הבן אדם הזה לאחר חודשיים יעזוב למיאמי, לארצות הברית או למקום אחר.

ליאון אמירס: לכן אני אומר: ללא ספק הפעילות של התאחדות עולי אמריקה הלטינית – ולזה אין שום צל של ספק שצריכים תקציבים – אנחנו בלי תקציבים לא יכולים לומר למתנדב תתנדב, בלי שיהיה איזשהו תקציב שהוא יוכל לעבוד למען העולה.

ליאון אמירס: אם נעבוד בחוכמה ונתייחס לעולה באופן חם, ללא ספק נוכל להצליח ולנצל את התקופה.

ליאון אמירס: אני לא בטוח, כמו שאמר גזבר הסוכנות, אם עוד חצי שנה יהיה לנו כזה דבר.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: זה חשוב מאד מה שאמרת.

צבי הנדל: הקטע של הכסף – יש חילוקי דעות, אבל לגבי הקטע של מה שצריך לעשות – זה בטוח.

צבי הנדל: כולם מסכימים.

צבי הנדל: אבל יימצא גם הכסף.

צבי הנדל: אני חייב לומר – אני חוזר על דבריך, לא רק בגלל שהם נעמו לאוזני, אלא בגלל שהם מאד מאד חשובים.

צבי הנדל: הם נכונים להרבה עליות, לארגנטינה זה נכון שבעתיים.

צבי הנדל: יש שם חשש טבעי.

צבי הנדל: זה בא לא רק מהשפה.

צבי הנדל: אמרו לי, לא אחד ולא שניים, ביטויים מעין: תראה, בארגנטינה אנחנו כבר למדנו איך זה להיות עני, אנחנו לא יודעים להיות עניים בישראל.

צבי הנדל: יש פחד.

צבי הנדל: אלה בכל זאת אנשים עם כבוד עצמי מאד גדול.

צבי הנדל: גם אחוז גבוה מאד מהעניים שם הם עניים חדשים.

צבי הנדל: זאת אומרת: עדיין הכבוד העצמי ישנו, הם עדיין מסתובבים עם חליפות שיש להם מהעבר הלא רחוק, גרים אולי אפילו חלק מהם בבתים סבירים, רק שאין להם כסף לשלם חשמל ולא מים, זה חשוך שם ואין להם אוכל וכולי.

צבי הנדל: הם מפחדים.

צבי הנדל: לכן, הקטע של העולים הוותיקים מארגנטינה הוא קטע מכריע.

צבי הנדל: אתם תעזרו לנו לעזור לכם.

צבי הנדל: צריך לעבוד בשיתוף פעולה ולא לחכות אחד לשני, אלא לרוץ קדימה.

צבי הנדל: בסוף, כשמישהו רץ, סוגרים את השורות.

צבי הנדל: גבירתי הנכבדה.

אילנה מיטלמן: תודה.

אילנה מיטלמן: אני ממשרד החוץ ואני מלווה את הדיונים האלה על יהדות ארגנטינה מזה זמן רב, בוודאי את התוכנית המשותפת של הסוכנות והממשלה.

אילנה מיטלמן: במהלך הישיבה היום צוינו שלושה דברים מאד חשובים שאושרו, לשמחתנו, לפני יומיים.

אילנה מיטלמן: זה מענק ההתארגנות המיוחד, הסטודנטים והמשכנתא.

אילנה מיטלמן: אבל בתוכנית הכוללת יש הרבה דברים נוספים וחשובים.

אילנה מיטלמן: האם אנחנו מסתפקים באישור הזה או שזה אישור מתגלגל.

אילנה מיטלמן: זאת אומרת: האם כל הזמן נעבוד שיאושרו סעיפים נוספים בתוכנית הזאת?

אילנה מיטלמן: זה משהו שהייתי שמחה לקבל הבהרה עליו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: ברשות היושב ראש, זה מה שאמרתי פחות או יותר, שאנחנו אישרנו מספר נקודות, צריכים לראות את התמונה הכוללת.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כמו: תוכניות תעסוקה, כמו קליטת מדענים – שהתייחס לזה ספציפית חבר הכנסת בריילובסקי – שזה כולל נושא רופאים או לפחות חלק מן הרופאים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: ודאי שיש עדיין צרות בעניין הזה ואנחנו מקווים כאן - - -

צבי הנדל: לא כל התוכנית אושרה.

צבי הנדל: אני לא רציתי להפר את האווירה כאן.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אנחנו מקווים בדיוק לשיתוף פעולה של ועדת העלייה והקליטה כדי שנמשיך להתקדם עם זה.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אלה החדשות הרעות, אבל לדעתי, החדשות הטובות הן שעד לפני שלשום, כששאלו אותי אם יש תוכנית ארגנטינה – כולל עם כל אי הנעימות בארגנטינה – במפגשים גם כאן וגם שם, הייתי אומר בפה מלא: אין.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כי בלי שהיה עניין של משכנתה ובלי שהיה איזשהו מענק התארגנות שנותן לפחות תמריץ לתקופה מוגבלת, לא הייתי מוכן לומר שכביכול יש לנו תוכנית.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: עכשיו, לדעתי, את סף המינימום עברנו ואפשר להתקדם.

אילנה מיטלמן: תודה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: מר דני טופז.

דני טופז: סגן השר כבר ענה על השאלה.

דני טופז: זה מה שרציתי להתייחס, לגבי התוכנית הכוללת.

צבי הנדל: כן.

צבי הנדל: לפי האקצנט - - -

דני טופז: אני גם מהאזור הזה.

צבי הנדל: נו, אתם רואים, אפשר להיות גם אחראי על הכסף במשרד הקליטה.

צבי הנדל: טוב.

צבי הנדל: ניתן לעוד שניים שלושה דוברים שרוצים לומר משהו ואני רוצה לסכם.

צבי הנדל: כן, בבקשה.

חיים חייט: אני חבר הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, עולה ותיק מאד.

חיים חייט: אני הייתי שותף לנעמי כשהיא היתה יושבת ראש הוועדה, במאמציה הכבירים להשיג תנאים מועדפים ואפשרויות קליטה לעלייה שבאה מקובה.

חיים חייט: אני בעצמי עליתי מקובה לפני 41 שנה.

צבי הנדל: הקדמתי אותך בשנה אחת.

חיים חייט: היתה גם אז אופוריה תקשורתית וציבורית, אהדה וכולי וכולי.

חיים חייט: לצערי, לא השגנו את כל מה שרצינו.

חיים חייט: לצערי האופוריה הזו נגמרה ואז נכנסנו לצד שפה אנשים מאד חוששים.

חיים חייט: לכן חשוב מאד לציין את הדבר הזה.

חיים חייט: יש גם, בנוסף לדברים הגדולים שהושגו על ידי המוסדות הלאומיים, התנועה הציונית, הסוכנות היהודית, הממשלה – זה צעד ענק – גם דברים נוספים.

חיים חייט: דברים של ביורוקרטיה.

חיים חייט: דברים של לתת אפשרויות לאנשים למצות את יכולתם המקצועית בצורה מהירה וזריזה.

חיים חייט: אין להשוות את העלייה הזו לעליות אחרות.

חיים חייט: א', כי לעלייה הזו אין לובי פוליטי וזה רע.

חיים חייט: לכן הדבר הזה צריך לקחת בחשבון.

צבי הנדל: אני לובי של כל העליות.

חיים חייט: חבר הכנסת הנדל, אנחנו שנינו יודעים למה אנחנו מתכוונים.

צבי הנדל: אין אצלי עדיין 17 חברי כנסת, זה נכון.

חיים חייט: מילה אחרונה לגבי משהו שאתה ציינת פה ודיברת עליו.

חיים חייט: דיברת על לא לקחת אותנו בהפתעה.

חיים חייט: אני רוצה פה לזרוק, בוועדה הזו: מה שקורה היום בארגנטינה זה סימן לבאות בכל הקונטיננט הזה שנקרא אמריקה הלטינית.

חיים חייט: לא להגיד שלא ידענו.

חיים חייט: הדברים יכולים לקרות – וקורים כבר – גם במקומות אחרים.

חיים חייט: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: כן, בבקשה.

אילן ארכיטקטר: אני מנהל את מרכז הקליטה של הסוכנות היהודית ברעננה.

אילן ארכיטקטר: אני רוצה להתייחס פה לנקודה שלדעתי רגישה ביותר.

צבי הנדל: אם אפשר לקצר.

אילן ארכיטקטר: כן.

אילן ארכיטקטר: קצר ביותר.

אילן ארכיטקטר: אני קורא פה, למשל – ואני שמח שיש נציג של משרד החוץ – שהיתה ישיבה בנוגע למבצע מיוחד לעידוד העלייה מארגנטינה ושם "סמנכ"ל משרד החוץ מבקש להקפיד על רגישות הטיפול בנושא העלייה, על רקע המצב ובתיאום עם השגרירות".

אילן ארכיטקטר: למה נגעתי בנקודה הזו?

אילן ארכיטקטר: יש לי הרגשה שאנחנו עובדים בשני מסרים לקהילה היהודית בארגנטינה.

אילן ארכיטקטר: מצד אחד אפשר לדבר על עלייה, מצד שני – היזהרו, לא נצא באופן פתוח לרחוב, כי אולי זה יכול לגרום למשהו.

אילן ארכיטקטר: אני חושב שזו טעות חמורה ביותר.

צבי הנדל: מה הטעות?

אילן ארכיטקטר: הטעות היא לפנות לקהילה שתיזהר, או שלא תהיה פתוחה, או שלא נהיה פתוחים כדי לעודד את העלייה ליהודים.

צבי הנדל: לא, לא.

צבי הנדל: לא לקהילה, לעצמנו.

אילן ארכיטקטר: אני רוצה להגיע לנקודה למה אני מתכוון: כשמגיעה לארגנטינה הודעה מראש הממשלה שמחכה, שמצפה, זה נותן תקווה ליהודים.

אילן ארכיטקטר: אני חושב שלא צריך להגיע רק מסר מכאן.

אילן ארכיטקטר: המסר החזק והפתוח צריך לצאת מתוך ארגנטינה, בלי פחד.

אילן ארכיטקטר: לא לפחד משום דבר, כי אין מה לפחד.

אילן ארכיטקטר: האיטלקים יוצאים לאיטליה והספרדים יוצאים לספרד והיהודים יוצאים לישראל, לפי חוק השבות.

אילן ארכיטקטר: אין מה לפחד וצריך לעשות את זה באופן פתוח.

אילן ארכיטקטר: אני לא בא לעשות ביקורת לרעה.

אילן ארכיטקטר: אני רוצה לעשות ביקורת קונסטרוקטיבית בנושא הזה, כדי לחפש עוד דרך אחת, כדי להיות בטוחים שהקהילה הזאת תתעורר ותבין שאין מה לפחד, שצריך לבוא לכאן ואין להם מה לפחד.

צבי הנדל: אני רוצה להעיר הערה לטובתו של משרד החוץ וההגנה שלי היא עוד יותר טובה משלך, אילנה.

צבי הנדל: הייתי בפרלמנטים שם ונפגשתי עם יושב ראש הבית העליון והבית התחתון – אני לא זוכר את השמות – וכולם, בפתיחת דבריהם, אמרו: מה קרה?

צבי הנדל: ליהודים רע אצלנו?

צבי הנדל: היתה כותרת גדולה בעיתון שראש הממשלה שלכם אמר שכל מאתיים אלף היהודים יעלו בשנה הבאה.

צבי הנדל: הם היו מאד פגועים.

צבי הנדל: זה לא אומר שאנחנו צריכים להסתיר את זה.

צבי הנדל: הם יודעים שאנחנו פועלים, אבל יש הבחנה.

צבי הנדל: לכן גם זכות הקיום של הסוכנות היא גדולה מאד, כי היא לא ממשלה.

צבי הנדל: לעם היהודי מותר לטפל בעם היהודי באשר הוא.

צבי הנדל: אנחנו, על החבל הדק הזה, לא צריכים להיות גיבורים ומאצ'ואיסטים מעבר למידה, כי זה לא תורם.

צבי הנדל: אווירה צריך ליצור, היהודים צריכים לדעת שאנחנו מאד רוצים שיבואו, אבל לא לעשות שוויץ גדול מדי, כי אז לא מבינים למה.

צבי הנדל: מה, אנחנו מתנכלים ליהודים?

צבי הנדל: מאד נפגעו.

מרדכי בן-אביר: אני יו"ר ועדת אתיקה של התאחדות עולי אמריקה הלטינית.

צבי הנדל: יש שם בעיות אתיקה?

צבי הנדל: אנשים כל-כך מנומסים.

מרדכי בן-אביר: לפעמים יש גם בעיות אתיקה.

מרדכי בן-אביר: אני אולי בין העולים הוותיקים.

מרדכי בן-אביר: אני כבר עוד מעט חמישים שנה בארץ, יש לי אפילו נין שנולד פה.

מרדכי בן-אביר: אני רוצה להגיד לכם שאת המבחנים האלה עברנו כמה פעמים והצלחנו ואני בטוח ומשוכנע שגם בתור ארגון, בתור חברה דרום אמריקאית מבוססת, נצליח לקבל גם את העולים האלה.

מרדכי בן-אביר: בזה אין לנו ספק.

מרדכי בן-אביר: מזלם של העולים, לפי הערכתי, זה התשתית החברתית והאידיאולוגיה הציונית של הוותיקים הדרום אמריקאים.

מרדכי בן-אביר: אפילו אחרי חמישים שנה, ארבעים ושלושים שנה שאדם חי פה, הקליטה והעלייה נמצאות מול העיניים שלו באופן קבוע.

מרדכי בן-אביר: האידיאל שהוביל אותנו לפה ממשיך לפעול גם ביחס לקליטת העלייה.

מרדכי בן-אביר: אני הייתי אומר שהמבחן האמיתי יהיה איך ייראו העולים הראשונים בעיניים של אלה שנשארו שם.

מרדכי בן-אביר: אם אנחנו נארגן את הדברים בצורה מסודרת, עם סרטים, עם מסרים, לא שהוותיקים ידברו, אלא אלה שהגיעו עכשיו יספרו איך קיבלו אותם ואיך הם מסתדרים, זה מה ש"יסחב" את העולים האחרים.

מרדכי בן-אביר: לכן אני מציע – וזו הנקודה שבה יש לי ספקות – כרגע צריכה להיות עבודה משותפת, צמודה, בין הסוכנות היהודית לבין התאחדות עולי אמריקה הלטינית.

מרדכי בן-אביר: לא תמיד פקידי הסוכנות אוהבים את המתנדבים, מכיוון שמתנדב הוא אדם שחושב מה שהוא חושב ואומר מה שהוא אומר ולא תמיד יש לו דעות זהות לאלו שעושים את המלאכה.

מרדכי בן-אביר: אני בא ומציע – אם אני יכול להציע משהו – שבכל עיר ועיר, במקום שיש סניף רציני, לשם יש להוביל את העולים.

מרדכי בן-אביר: לא להוביל את העולים למקומות שאין סניפים ולמקומות שאין אוכלוסייה דרום אמריקאית.

צבי הנדל: אני חשבתי שהם יבואו לגוש קטיף.

צבי הנדל: אתה קלקלת לי עכשיו.

מרדכי בן-אביר: תרשה לי עוד משפט אחד.

מרדכי בן-אביר: זה המבחן שאני בא ואומר – בכל עיר ועיר נצטרך לעבוד במשותף בין אנשי הסוכנות להתאחדות עולי אמריקה הלטינית ואני תקווה שזה יחד עם הפעילות של ראשי הערים והעיריות – ועברנו מבחנים כאלה בבאר שבע ולא פעם אחת, עם קבוצות מאורגנות – לכן ההצעה שלי לאנשי הסוכנות היא להזמין את אנשי ההתאחדות לעבודה משותפת.

מרדכי בן-אביר: אני כבר אומר פה שבבאר שבע אני אשמח מאד לעזור לתוכנית הזאת.

צבי הנדל: תודה רבה לסבא.

צבי הנדל: לסבא רבא.

צבי הנדל: אחרון אחרון חביב.

מיכאל גינקר: אני ממרכז השלטון המקומי, יועץ לענייני קליטה.

צבי הנדל: משרד החוץ רוצה עוד פעם את רשות הדיבור?

צבי הנדל: חייב?

אילנה מיטלמן: אמרו משהו על משרד החוץ, צריך להגיב.

צבי הנדל: הגנתי עליכם.

צבי הנדל: לא מספיק?

אילנה מיטלמן: רק עוד מילה.

צבי הנדל: טוב.

צבי הנדל: אוקי.

מיכאל גינקר: סגן השר דיבר על ראשי ערים שעמדתם מאד קונסטרוקטיבית בנושא וזה באמת נכון.

מיכאל גינקר: דיברתי לפני הישיבה עם יושב ראש מרכז השלטון המקומי, עדי אלדר.

מיכאל גינקר: היחס שלו מאד חיובי והוא מוכן להירתם לנושא הזה ולהשתתף בכל הדיונים, יחד עם כל הגורמים הרלוונטיים, לתיאום פעולות קונקרטיות, כמו שצוין פה – תוכניות קליטה עירוניות, משלחות וכל הדברים האלה.

מיכאל גינקר: רק מאד יעזור אם יהיה ברור העניין עם המשאבים.

צבי הנדל: משאבים זה דבר רביעי, אני דיברתי על שלושה דברים.

מיכאל גינקר: גם על אווירה.

מיכאל גינקר: אז עם האווירה לא תהיה בעיה, האווירה ידידותית.

מיכאל גינקר: עם המשאבים – צריך לשים לב.

אילנה מיטלמן: מילה אחרונה לדברים שמר ארכיטקטר העלה.

אילנה מיטלמן: סמנכ"ל אמריקה הלטינית במשרד החוץ התכוון בדיוק למה שיושב ראש הוועדה אמר.

אילנה מיטלמן: הוא אמר: לא יותר מדי הכרזות, הצהרות, עבודה בשטח בשקט.

אילנה מיטלמן: נאמר פה כבר על ידי גזבר הסוכנות ששר החוץ היה בין התומכים המרכזיים בתוכנית.

אילנה מיטלמן: שגרירות ישראל בבואנוס איירס יש לה פורום קבוע של השגריר כל שבוע.

צבי הנדל: יש גם שגריר נחמד.

אילנה מיטלמן: עם ראשי כל הארגונים היהודיים בארגנטינה.

אילנה מיטלמן: הדברים נעשים והדברים שנאמרו על ידי סמנכ"ל אמריקה הלטינית, כוונו במפורש להיבט אחד.

אילנה מיטלמן: תודה.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: אנחנו נגיע לסיכומים.

צבי הנדל: אתה התחלת, אדוני סגן השר, אז עכשיו אתה תתחיל בסיכומים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה, אדוני היושב ראש, אני חושב שרוב הדברים נאמרו.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: במה שפתחתי אני גם אסיים: אני קורא לכולם לשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זה נכון מה שנאמר על ידי ההתאחדות, שהם היו היוזמים של התוכנית.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני חושב שיש שיתוף פעולה וצריך להמשיך אותו, כי כפי ששאלה נציגת משרד החוץ – ובצדק – התוכנית הזאת אושר חלק חשוב ממנה ויש עוד הרבה דברים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: למרות כל המוכנות ולמרות כל הניסיון יש עוד דברים שיתעוררו תוך כדי עשייה ותוך כדי מהלך הקליטה של העולים ואני סמוך ובטוח שכפי שאנחנו הזמנו כאן משפחות שזה עתה הגיעו, יהיו לנו עוד הרבה מאד הזדמנויות לראות משפחות רבות בארץ.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: נקודה אחרונה – כולנו מבינים למה אתה מתכוון כשאתה אומר: אין לובי פוליטי לעלייה הזאת.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני קורא כאן לכל חברי ועדת העלייה והקליטה להוות לובי פוליטי וזה לא רק, תמיד, בדיונים חגיגיים.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: לפעמים זה גם בעבודה שוטפת ולפעמים גם בוויכוחים בנושא ארבעת הדברים – השלושה שדיברת עליהם, אדוני היושב ראש והאחד שדיבר עליו השלטון המקומי, משאבים – ואני סמוך ובטוח שביחד נוכל לעשות את העבודה הזאת.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה.

צבי הנדל: תודה לאדוני סגן השר, שהוא הלובי הכי חשוב בעניין הזה וגם מצליח, ברוך השם.

צבי הנדל: אדוני, סלי מרידור, בבקשה.

סלי מרידור: אני באמת אתחיל במקום שסיים יולי.

סלי מרידור: אני רוצה להודות.

סלי מרידור: גם לו על היוזמה, על המאמץ ועל שיתוף הפעולה, שבלעדיהם לא היינו מסוגלים לקדם את זה לנקודה הזאת, גם לוועדה ובמיוחד ליושב ראש הוועדה, לצבי, שהמשיך לשים את העניין הזה בראש סדר היום, שגייס את ועדת הכספים, שדיבר לא פעם עם ראש הממשלה ועם אחרים בעניין הזה, ששם את העסק הזה על סדר היום של כל שיחה לאומית, פוליטית, קואליציונית וגם, בשם כולם לראש הממשלה ולממלא מקומו, שמעבר לכל שמו את העניין הזה בראש סדר העדיפויות הלאומי.

סלי מרידור: אני רוצה להגיד לכם שאני מקבל, כמעט כל יום, טלפון מראש הממשלה על יהודי ארגנטינה, מתוך דאגה ורצון לראות כמה שיותר יהודי ארגנטינה מצטרפים אלינו במדינת ישראל.

סלי מרידור: אין ספק שהכל תלוי ביכולת לעבוד ביחד עם המתנדבים ועם החברה הישראלית.

סלי מרידור: זאת הנחת העבודה שלנו וזאת הנחיית העבודה שלנו ואני מקווה, אם ירצה השם, בשבוע הבא להיות בארגנטינה.

סלי מרידור: עוד לא דיברתי עם יולי, אולי גם יולי ייסע.

סלי מרידור: נראה, נדבר עוד.

סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: הזמנה בשידור חי.

סלי מרידור: הזמנה בשידור חי.

סלי מרידור: ביקשתי כבר - ואני מקווה שהוא הסכים - ממריו להצטרף.

סלי מרידור: אנחנו הולכים לעבוד יחד.

סלי מרידור: התאחדות עולי ארגנטינה, המגזר המתנדב, הסוכנות, הממשלה, הרשויות המקומיות, כדי שהדבר הזה יצליח.

סלי מרידור: דבר אחרון: דובר פה על לעשות בשקט או לדבר.

סלי מרידור: אני חושב שצריך לעשות בשכל, אבל אי אפשר לשתוק.

סלי מרידור: אם רוצים שאחרון היהודים בארגנטינה יידע מה אנחנו מרגישים לגבי יהודי ארגנטינה, כמה אנחנו אוהבים אותם וכמה אנחנו רוצים שהם יהיו בינינו, אי אפשר להעביר את זה בלחישות ואנחנו מוכרחים לעשות את זה בקול רם, עם הבנה של כל הזהירות המתבקשת.

סלי מרידור: הדבר האחרון ממש: דיברנו כבר יותר מדי וצריך לצאת, לעשות.

צבי הנדל: טוב, מאחר והלחץ הפיסי פה הוא בלתי מתון, אז עוד שני דוברים, ממש דקה אחת.

צבי הנדל: חבר הכנסת הרב הלפרט ואחר כך יושב ראש ההתאחדות.

שמואל הלפרט: אני מאד מתנצל שהגעתי מאוחר לישיבה, בגלל דברים דחופים שהייתי צריך לסדר.

שמואל הלפרט: אני רוצה לומר, אדוני היושב ראש, אדוני יושב ראש הסוכנות, הגזבר, סגן שר הקליטה.

שמואל הלפרט: העלייה מארגנטינה עכשיו היא גם נושא של פיקוח נפש.

שמואל הלפרט: יש באפשרותנו להציל רבבות יהודים שנמצאים במצב כלכלי חמור מאד.

שמואל הלפרט: אני לא צריך לומר שזו יכולה להיות הזדמנות פז למדינת ישראל לקלוט עשרות אלפי עולים ואנחנו חייבים לעשות כל מה שניתן לעשות, במהירות המירבית, בכדי להציל את עשרות אלפי היהודים מארגנטינה, להעלות אותם לארץ ישראל, לפני שהם יצליחו למצוא מדינות אחרות שיקלטו אותם.

שמואל הלפרט: אבל מה שאני רוצה בעיקר לומר: בכל עלייה נעשו שגיאות.

שמואל הלפרט: אנחנו צריכים ללמוד מהשגיאות שנעשו במשך כל השנים ולא לחזור על השגיאות האלה.

שמואל הלפרט: הקליטה של המשפחות הראשונות שהגיעו ושיגיעו לכאן, לארץ ישראל, היא תקבע את עתיד העלייה מארגנטינה.

שמואל הלפרט: בדרך כלל כל אלה שמועמדים לעלות לארץ ישראל רוצים להתעניין ולשמוע איך נקלטו העולים החדשים.

שמואל הלפרט: אם אנחנו נשכיל ונעשה את כל המאמצים לקלוט אותם בצורה הטובה ביותר – אם זה מבחינת דיור, אם זה מבחינת סל קליטה ראשוני שאנחנו צריכים לתת להם – יש סיכוי רב שנוכל לקלוט מארגנטינה אלפי יהודים.

מאיר לב: אני רק רוצה להגיד מילה.

מאיר לב: אתמול היתה לנו ישיבה של כל ראשי הסניפים של ההתאחדות בתל-אביב והיה נוכח בחור ארגנטינאי, שהוא הכתב של העיתון הכי נפוץ בארגנטינה, עיתון "קלרין".

מאיר לב: לפני יומיים הוא הוציא כתבה של כל התנאים החדשים, כל העזרה שנותנת מדינת ישראל ליהודים שרוצים לעלות.

מאיר לב: אז אמרתי, בסדר, אפשר להתלונן עליו בשקט, אבל זה הגיע לכל הקהילה.

מאיר לב: כל יהודי בארגנטינה קרא את העיתון וקרא את הכתבה ויודע שהיום יש הזדמנות.

אילנה מיטלמן: זה משהו אחר.

צבי הנדל: סליחה, סליחה.

צבי הנדל: טוב.

צבי הנדל: אני חייב לומר שאני תפסתי קצת חרדה בדקות האחרונות.

מאיר לב: כי כולם בעד, אז זאת אומרת ששום דבר לא יתקדם.

צבי הנדל: לא.

צבי הנדל: אני מאד מפחד שאנחנו מתחילים לשבח את עצמנו ומחלקים ברכות אחד לשני ועוד לא עשינו כלום.

צבי הנדל: זאת אומרת: יש לנו מאתיים אלף יהודים שם.

צבי הנדל: אני מאמין באמונה שלמה, למרות כל הציניקנים, שלפחות רבע מהם אנחנו יכולים לעלות לישראל ובקצב מזורז.

צבי הנדל: זה תלוי בנו.

צבי הנדל: אסור לנו רגע אחד לנוח על זרי דפנה.

צבי הנדל: לכן גם לא פתחתי בשום דברי ביקורת.

צבי הנדל: אם יש למישהו מאתנו דברי ביקורת, אחרי שלפחות חמישים אלף משם יהיו כאן, נשב ונבקר אחד את השני.

צבי הנדל: היום כולנו צריכים לשלב ידיים והלוואי ונתעורר בזמן – וזה עכשיו – גם לגבי דרום אפריקה וגם לגבי צרפת, לא פחות מארגנטינה, למרות שהם לא היו עכשיו בחדשות ערוץ 2 ובערוץ 1.

צבי הנדל: אלה מדינות שיש לנו בהן אחים.

צבי הנדל: הם זקוקים לנו ואנחנו זקוקים להם לא פחות ואנחנו מוכנים לעזור בקליטתם.

צבי הנדל: זה חלון הזדמנויות להביא אותם, אבל גם להם זה חלון הזדמנויות אצלנו.

צבי הנדל: הממשלה החליטה על מבצע של שנה אחת.

צבי הנדל: אז אולי נצליח להאריך את זה עוד טיפה, אבל לא לעולם יהיה לנו את הסל הזה ואם אנחנו רוצים שהם ייקלטו קליטה רכה – נפילה רכה, כמו שאומרים – אז בשיחות הטלפון האלה שאנחנו כל הזמן מדברים עליהן, של ותיקים לחדשים, צריך להיאמר שלא לעולם חוסן.

צבי הנדל: אם כולנו נרתם ואת כל התשבחות והביקורת נשאיר לימים טובים יותר – כשהם יהיו כאן – אז לפחות נוכל לשבת קצת על זרי דפנה.

צבי הנדל: שלא נשכח כל הזמן, שפרט לזה שאנחנו הגבירים הגדולים שרוצים לעזור למסכנים, עלייתם עוזרת לנו אלף מונים ממה שאנחנו עוזרים להם.

צבי הנדל: גם הם צריכים לדעת את זה, גם אנחנו צריכים לדעת את זה וזו בסופו של דבר תמצית הציונות בעיני, בנוסף לעוד דברים חשובים מאד.

צבי הנדל: אני בא מההתיישבות, מהחקלאות, יש עוד הרבה דברים – ביטחון - שהם תמצית הציונות, אבל המרכז של כולם היא העלייה.

צבי הנדל: עידוד העלייה, קליטת העלייה, ליווייה ואולי אחת הסיבות המרכזיות לכך שלפני חמישים ומשהו שנה קמה המדינה.

צבי הנדל: כמובן שאני מאמין בשרשרת הדורות בעניין הזה, אבל כרגע צריך להירתם לעניין בלי ביקורת ובעזרת השם בכוחות משותפים, אין לי ספק שאנחנו נעשה ובורא עולם יצליח בידינו.

צבי הנדל: תודה.