ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 170, 2001-11-20 10:00

צבי הנדל: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

צבי הנדל: אנחנו התכנסנו היום לאחר למעלה משלושים יום בעקבות התרסקות או הפלת המטוס והאסון האווירי שקרה בים השחור.

צבי הנדל: נתנו לכוחות הטבעיים, הממשלתיים וההתנדבותיים להתארגן, לבדוק את הצרכים, ואמרנו לעצמנו שלאחר חודש מקרות האסון הגיע הזמן להתכנס כאן כולם יחד, כל משרדי הממשלה, נציגי הארגונים, נציגי המשפחות, ואתנו יושב-ראש הכנסת, יושב-ראש הסוכנות היהודית, גזבר הסוכנות היהודית, שגריר אוקראינה.

צבי הנדל: כשכולנו ישובים יחד ננסה ללבן חלק מהבעיות, לא נגיע לכולן.

צבי הנדל: נשמע מהמשרדים הרלבנטיים את הפתרונות שהם כבר מציעים ומה ניתן למצוא כפתרון לבעיות הנוספות, היה ויתעוררו.

צבי הנדל: העובדות החרוצות של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות ארגנו פה רשימה מסודרת של דרישות שהתעוררו אצל המשפחות.

צבי הנדל: ריכוז של הרשימה הזאת הועבר למשרדים הרלבנטיים, אבל הואיל וזה נעשה רק בימים האחרונים, אז פרט למשרד הפנים שכבר שלח לי תשובה, שאר המשרדים עוד לא הספיקו, ואני לא מתלונן על כך, כי זה יצא די מאוחר.

צבי הנדל: לקח זמן עד שתרגמנו את הבקשות ומיפינו אותן לפי משרדים.

צבי הנדל: מבדיקה ראשונית ומשיחות ראשוניות עם משרדי הממשלה, למרות שתפקיד הוועדה הוא לזנב במשרדים ותמיד למצוא את חצי הכוס הריקה, אני חייב לומר שיש יותר מחצי כוס מלאה, ובמהלך הדיון כאן נשמע את הפרטים.

צבי הנדל: רשות הדיבור בפתח הישיבה ליושב-ראש הכנסת אברהם בורג.

אברהם בורג: אני מבקש להקשיב.

אברהם בורג: אני אשתלב יותר מאוחר בדיון.

אברהם בורג: תודה.

צבי הנדל: בסדר.

צבי הנדל: אם כך, רשות הדיבור לסלי מרידור, יושב-ראש הסוכנות היהודית, שאני קורא לו ראש הממשלה של העם היהודי.

צבי הנדל: דרך אגב, אברום היה ראש ממשלה לפניו.

צבי הנדל: סלי, בבקשה.

סלי מרידור: תודה רבה.

סלי מרידור: אדוני יושב-ראש הוועדה, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, נציגי משרדים שונים ובעיקר בני משפחות.

סלי מרידור: אני חושב שהמבחן הגדול בעקבות האירוע הנורא הזה עדיין לפנינו.

סלי מרידור: אני חושב שהמבחן הוא מבחן ארוך טווח להיות עם המשפחות, עם כאבן, עם המאמץ האדיר שלהן לחזור למסלול החיים, לא רק ביום הראשון, בשבוע הראשון ובחודש הראשון, אלא לאורך הזמן.

סלי מרידור: אדוני היושב-ראש, אנחנו קיבלנו מכתבי תודה ממשפחות.

סלי מרידור: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, אני חושב שאף אחד מאתנו לא ראוי לתודה.

סלי מרידור: עשינו כל מה שיכולנו ושכל אדם צריך לעשות.

סלי מרידור: לצערנו את הדבר העיקרי לא הצלחנו לעשות, והוא – לא הצלחנו לעזור להציל אף אחד מן הנפגעים.

סלי מרידור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להודות לכל הגופים שעסקו במלאכה עד עכשיו.

סלי מרידור: משרדי ממשלה שונים: משרד הקליטה, משרד החוץ, לשכת הקשר, משרדי ממשלה אחרים, כמובן לעובדי הסוכנות שעבדו יום ולילה, מעבר למה שרגיל לצפות מבני-אדם בכל רחבי ברית-המועצות ובישראל, לאנשי בנק "עידוד", ובעיקר לארגוני המתנדבים ולמתנדבים שעבדו יום ולילה עם המשפחות.

סלי מרידור: אבל כמו שאמרתי, אדוני היושב-ראש, המבחן עוד לפנינו והאירוע הנורא הזה פעם נוספת חשף בפני החברה הישראלית את ספור העלייה הנמשך – אם אני יכול לומר ספור הגבורה הנמשך של העלייה, ושל העולים; את העולים שבדרך, אלה שעוד נמצאים שם והילדים שלהם כבר פה, את הילדים שנמצאים פה וניסו לנסוע לבקר את ההורים, את העובדים ואת השליחים ובני משפחותיהם שעומדים יחד ומאחורי העלייה המפוארת הזאת, ואת גבורת הקליטה שיום-יום משפחות העולים עומדים בה בצורה מעוררת כבוד.

סלי מרידור: אני חושב שכל אזרח ישראלי, שדרך החלון הנורא הזה ראה עד כמה קשה למשפחות בקליטה בארץ, ועד כמה כל אחד מאתנו יכול לעזור למשפחות, צריך להפנים את המסר הזה ולממש אותו בחיינו יום-יום.

סלי מרידור: אני חושב שזה המבחן העיקרי שלנו ואני מקווה שנעמוד בו.

סלי מרידור: תודה אדוני היושב-ראש.

צבי הנדל: תודה סלי.

צבי הנדל: בטרם נתחיל לשמוע אנשים, אני רוצה להקריא מספר דוגמאות ממה שאספנו.

צבי הנדל: אני מבקש את תשומת-לבכם.

צבי הנדל: אני אקריא דוגמה אחת או שתיים מכל משרד, כדי שכולנו ניכנס לאווירה ונדע איזה סוג של בעיות הועלו.

צבי הנדל: אחר-כך נשמע גם כמה מנציגי המשפחות ונעבור בהמשך למשרדים הרלבנטיים.

צבי הנדל: מונח לפניי ריכוז של הביטוח הלאומי.

צבי הנדל: משפחת יאקופוב ודים, שאשתו ליליה ובנו מיכאל, זכרונם לברכה, נספו באסון.

צבי הנדל: הוא מבקש לדעת מה הן הזכויות שלו.

צבי הנדל: דבר אלמנטרי, לא עולה כסף.

צבי הנדל: זאת אומרת, שיש אנשים שלא מודעים לזכויות שלהם והם מבקשים נתונים.

צבי הנדל: שיעור ראשון, בסיסי, שהיינו צריכים לדעת אותו כבר לפני-כן.

צבי הנדל: מקרה שני – אולג צ'כובסקי, שאמו צ'כובסקיה גלינה, זכרונה לברכה, נספתה.

צבי הנדל: הוא מבקש סיוע פסיכולוגי.

צבי הנדל: אינני יודע אם הביטוח הלאומי נותן את הסיוע הזה, או לא, תכף נדון בזה.

צבי הנדל: ויש עוד דוגמאות מהסוג הזה שהם דברים ממש בסיסיים.

צבי הנדל: הבקשות האלה הוגשו לי במהלך השבוע, ואם עד היום לא טופל סוג כזה של דרישות – ויש גם דברים יותר מסובכים – אז זה ממש לא טוב.

צבי הנדל: הדרישה מחברת "עידוד" היא לפטור את משפחות הנספים מהצורך במתן ערבות כלשהי על-מנת לקבל דרכון ישראלי.

צבי הנדל: אתם מכירים את הספור, ולא אחזור עליו.

צבי הנדל: בנק "עידוד" שנותן את התקציבים-מענקים לעולים, במקום ערבות בנקאית, או ערבות כלשהי, לוקח את הדרכון כערובה שהעולה הוא אכן עולה.

צבי הנדל: הבקשה היא להחזיר לאלתר את הדרכונים למשפחות ולא לבקש דמי ערבות, כי זה מקרה מיוחד.

צבי הנדל: אני חושב שממש לא בעיה לעשות את זה.

צבי הנדל: קצת תשומת-לב.

צבי הנדל: הסוכנות היהודית – ברגינסקי גלב, ידוע בציבור של אולגה ראוכברגר, זכרונה לברכה, שנספתה באסון, מבקש לקבל משכורת של אולגה עבור חודש אוקטובר.

צבי הנדל: נצ'אי יוליה – הוריה נצ'אי יבגניי ונצ'אי גלינה, זכרונם לברכה, נספו באסון.

צבי הנדל: היא מבקשת סיוע בקבלת ויזה לרוסיה וכן לממן את הטיסה לשם, על-מנת להסדיר את הקמת המצבה של הוריה וענייני ירושה.

צבי הנדל: אלה פרטים שנראים קטנים, אבל בשביל אדם מול מנגנון גדול זה מבהיל ומפחיד, ולפעמים האנשים הולכים לאיבוד.

צבי הנדל: משרד הביטחון – סמיון רוזנברג, שאמו ליליה רוזנברג, זכרונה לברכה, נספתה באסון.

צבי הנדל: סמיון חייל, מבקש לאפשר לו לצאת לחופשה נוספת מהצבא על-מנת לסדר את ענייני הקבורה של אמו ברוסיה.

צבי הנדל: כמו כן מבקש לסייע לו במימון כרטיסי הטיסה.

צבי הנדל: אנדריי קזנצב – אמו מניה קזנצב, זכרונה לברכה, נספתה באסון.

צבי הנדל: מבקשים לקבל מסיכות גאז.

צבי הנדל: כל מלה מיותרת.

צבי הנדל: משרד הבינוי והשיכון – נטליה שצ'רבקוב, אמר סופיה פודורוב, זכרונה לברכה, נספתה באסון.

צבי הנדל: מבקשת להקל על החזר תשלומי המשכנתה.

צבי הנדל: ודים יאקופוב – אשתו ליליה ובנו מיכאל יעקופוב, זכרונם לברכה, נספו באסון.

צבי הנדל: מבקש לסייע בקבלת דירה של "עמידר" בראשון-לציון.

צבי הנדל: אני יודע שזו בעיה לקבל דירה בראשון-לציון, אבל צריך לעשות מאמץ.

צבי הנדל: משרד הדתות - פבל אפשטיין – אשתו טטינה זולוטקו, זכרונה לברכה, נספתה באסון.

צבי הנדל: מבקש עזרה כספית בהקמת מצבה.

צבי הנדל: משרד הפנים - מבקשים מהמשרד סיוע לבקר ברוסיה כדי להסדיר הקמת מצבה וענייני ירושה.

צבי הנדל: המשרד לקליטת העלייה – אתן דוגמה אחת.

צבי הנדל: יוליה נצ'אי, תושבת ישראל, הוריה תושבי רוסיה.

צבי הנדל: בעוד ששה חודשים מבקשת לעזור בארגון הנסיעה לרוסיה כדי להקים מצבה קבועה.

צבי הנדל: (זה כלל ברוסיה להקים מצבה קבועה רק אחרי מינימום ששה חודשים, בגלל סוג האדמה), וגם כדי לסדר את ענייני הירושה.

צבי הנדל: אלכס מיכלסון ובתו סופיה מיכלסון – גרושתו ואם בתו, ינה מיכלסון, נספתה באסון.

צבי הנדל: לאחר האסון הבת עברה לגור עם האב.

צבי הנדל: המצב הבריאותי של סופיה קשה.

צבי הנדל: האב מבקש עזרה כספית למימון הוצאות ניתוח לבתו.

צבי הנדל: אלה דוגמאות, והרשימה הרבה יותר גדולה.

צבי הנדל: תכף נשמע גם את נציגי המשפחות, לאחר שכולם יגיעו.

צבי הנדל: קיבלתי תשובה אחת בכתב ממשרד הפנים.

צבי הנדל: אני אקרא אותה ואחר-כך נשמע התייחסות מהמשרדים האחרים.

צבי הנדל: משרד הפנים שלח לי תשובה על שלושה סעיפים: במשרד הפנים אין מושג של "ידועה בציבור".

צבי הנדל: מושג זה הנו משפטי-אזרחי בדיני ממונות ומשרד הפנים אינו עוסק בזה.

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: משרד הפנים מודיע שכל מי שיפנה למשרד בבקשה כלשהי להביא קרובי משפחה – ואלה, אגב, רוב הבקשות, ואני שמח על התשובה – כל בקשה תידון בצורה פרטנית, תוך ביצוע הנחיית השר להקל ככל שניתן.

צבי הנדל: אלה רוב הבקשות, בדברים רגישים ביותר ומעוררי מחלוקת, כי אולי לפי חוק השבות זה לא בדיוק מגיע לכל אחד מבני המשפחה, אבל מאחר שהמקרה הוא לא מקרה רגיל, אני שמח על התשובה הזאת, ואני מקווה שהאמירה הכללית של "בצורה פרטנית" ו"להקל ככל שניתן" תיושם כפי שאנחנו מבינים שמסתתר מאחוריה.

צבי הנדל: בקשר לתעודות פטירה, מי שעוד לא יודע את התשובה, גם כאן משרד הפנים והמוסד לביטוח לאומי עשו מהלך נכון, ותכף נשמע אותם.

צבי הנדל: סוכם עם הקונסול הרוסי שבנובמבר הם יעבירו תעודות פטירה רוסיות מקוריות.

צבי הנדל: היות והפטירה אירעה בחוץ-לארץ, אין אפשרות חוקית להנפקת תעודת פטירה ישראלית.

צבי הנדל: התעודה המונפקת בארץ הנה אישור שהאדם רשום במרשם האוכלוסין כנפטר.

צבי הנדל: תעודה זו קבילה מבחינה משפטית וכל מי שמבקש מקבלה.

צבי הנדל: אבל התעודות הרשמיות יגיעו ברוסיה.

צבי הנדל: ככלל, כל מי שפנה למשרד או אליי קיבל שירות, יקבל גם בהמשך.

צבי הנדל: ברוכים הבאים למשפחות שהגיעו סוף-סוף.

צבי הנדל: מר נמצוב ארקדי, אני מבקש שאתה תהיה ראשון הדוברים מבין המשפחות שמיוצגות כאן.

צבי הנדל: בבקשה.

צבי הנדל: תודה לסגן השר יורי שטרן שיתרגם את הדברים לרוסית.

צבי הנדל: אני רוצה לציין שמר נמצוב לקח על עצמו התארגנות ראשונית של המשפחות, כינס אותן, ולכן גם ביקשתי ממנו לפתוח כנציג אחת המשפחות.

צבי הנדל: בבקשה.

ארקדי נמצוב: שלום רב.

ארקדי נמצוב: על סמך הבקשה של מר צבי הנדל הכנו כמה טפסים, שיהיה ברור מה יכולות המשפחות לדרוש מכל המשרדים, ושלחנו אותם אליך.

ארקדי נמצוב: אני חושב שבטפסים ראית למה אנחנו זקוקים, בתוך המדינה.

ארקדי נמצוב: אני מדבר עכשיו בשם כל המשפחות.

ארקדי נמצוב: אני רוצה להסביר מה קורה אתנו היום.

ארקדי נמצוב: אני בטוח שכולם במשרדים רוצים לעזור לנו.

ארקדי נמצוב: אנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו יכולים לקבל מהמשרדים.

ארקדי נמצוב: שלחנו טפסים ויש אפשרות לשלוח אותם לכל משרד ולהבין למה זקוקה כל משפחה.

ארקדי נמצוב: אבל עדיין לא ברור לנו מי אנחנו.

ארקדי נמצוב: מה שקרה הוא, שלא קרה אסון אווירי בגלל תקלה במנוע או שנשבר כנף.

ארקדי נמצוב: אנחנו לא יודעים מי אנחנו.

ארקדי נמצוב: זו לא תאונת דרכים, ולא מדובר במונית.

ארקדי נמצוב: אנחנו רוצים להבין דבר אחד ולבקש לעזור למשפחות מהר ככל האפשר.

ארקדי נמצוב: היינו בוועדה במשרד הקליטה עם גב' שרה כהן, שנמצאת כאן, וקיבלנו הסבר שמשרד הקליטה רשאי לקבל את כל התלונות, התביעות או הבקשות שלנו, ואחר-כך זה יתחיל לעבוד.

ארקדי נמצוב: תמיד אני מסביר למשפחות שהמדינה שלנו בנויה משני עיגולים.

ארקדי נמצוב: עיגול של המשרדים וחברי הכנסת.

ארקדי נמצוב: זאת הפעולה שאני רואה היום.

ארקדי נמצוב: זאת אומרת שהכנסת כבר נכנסה לפעולה ועכשיו צריך רק ללחוץ קצת על המשרדים כדי שיעזרו ממש.

ארקדי נמצוב: זה הכל.

ארקדי נמצוב: תודה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: האם אתה מציע שאחת המשפחות תספר לנו את הבעיות הספציפיות שלה כדוגמה?

ארקדי נמצוב: מי שירצה, אדוני.

צבי הנדל: האם מישהו מנציגי המשפחות רוצה להציג בעיה ספציפית אחת?

צבי הנדל: - אני מבין שעדיין לא.

צבי הנדל: אולי בהמשך.

צבי הנדל: אני מתחיל עם משרדי הממשלה ומציע למשרד לקליטת עלייה להיות ראשון.

צבי הנדל: גב' שרה כהן, בבקשה.

צבי הנדל: ההתרעמות של חבריי חברי הכנסת שמשרד הקליטה לא שלח נציג בכיר – בהערה הזאת לא את מואשמת, כי את כאן.

צבי הנדל: אבל ההערה נרשמה, ובאמת זה לא לענין.

צבי הנדל: המנכ"ל נמצא בחו"ל.

צבי הנדל: בבקשה.

וילמה מאור: סגן השר היה אמור להגיע וברגע האחרון הודיע שהוא לא יבוא.

שרה כהן: אני לא רוצה לחזור על כל התהליך שהיה עד עכשיו.

שרה כהן: אבל בכל אופן אני רוצה לומר מלה אחת.

שרה כהן: מבחינת המשרד לקליטת העלייה הנושא רוכז באמצעותי ובאמצעות המחלקה שאני מנהלת אותה, מתחילת האירוע.

שרה כהן: כך שמה שאני יכולה לשקף זה בהחלט את המעורבות ואת העשייה שלנו וגם באמצעות העובדות הסוציאליות שכפופות אליי, וששתיים מהן גם ליוו את המשלחת שנסעה לסוצ'י באופן שוטף, כמעט ב"און ליין" של כל המשפחות שהיו קשורות לאירוע.

שרה כהן: אני מוכרחה לציין שכל המערכות, לפחות מבחינת הקמת מערך הנתונים, נשענו על ההליך שנעשה בתוך המשרד, ולכן אני יכולה לומר, לפחות לגבי עצמי, שאני בהחלט מרגישה שאני יכולה לשקף בצורה המעודכנת ביותר את ההליך שנעשה בתוך המשרד.

שרה כהן: בשלבים הראשונים אנחנו ריכזנו מכל המשפחות, וממשיכים לרכז את זה, אבל בשלב הראשון ריכזנו את הבעיות הבוערות ביותר.

שרה כהן: מכל המשפחות יצרנו פורום בין-משרדי, שהמנכ"ל שלנו עמד בראשו, והעברנו שורה של החלטות שקיבלו תוקף של החלטת ממשלה, שמתייחסת לחלק נכבד מתוך הצרכים שהמשפחות העלו.

שרה כהן: החלטות שמתייחסות גם לתגובה שניתנה באמצעות משרד הפנים בנושא התושבות, החלטות שמתייחסות לגבי הענקה של חלקות קבורה, החלטות שמתייחסות לגבי שורה של סיועים שאמורים להינתן באמצעות הלשכות לשירותים חברתיים.

שרה כהן: כל הדברים הללו נעשו מתוך חבירה ועבודה משותפת ומיקוד משותף של צרכים, עם כל משרדי הממשלה.

צבי הנדל: למיטב ידיעתך, האם היה לכם קשר כבר עם כל המשפחות?

שרה כהן: למשרד שלנו היה קשר עם כל המשפחות.

שרה כהן: הוא ממשיך בקשר עם כל המשפחות.

שרה כהן: יש כאן, נקרא לזה צורות שונות של קשר, כיוון שחלק מן המשפחות, או בני המשפחה שנסעו, חזרו רק לאחר פרק זמן מחו"ל ואז נוצר אתם הקשר.

שרה כהן: כל משפחה עם הצרכים שלה, כל משפחה עם הבעיות שלה, כל משפחה במקום שבו היא נמצאת ועם מה שהיא מציגה.

שרה כהן: הקשר נוצר עם העובדות הסוציאליות של המשרד שלנו, חמש במספר, שמפוזרות בחמשת המחוזות של המשרד, ועם רכזי הטיפול שנמצאים בלשכות של המשרד.

שרה כהן: אני מוכרחה להגיד שחלק מהצרכים שמועלים לא הועלו בהתחלה והם מועלים כרגע.

שרה כהן: אבל תוך כדי התהליך נעשים מאמצים, גם בתוך המערכת שלנו, לתת את הסיוע ואת ההתייחסות, וגם מתוך הרצון שלנו לקבל את הפניות אלינו ובעצם להעלות לכל אחת מהמערכות והמשרדים הרלבנטיים את הצרכים של אותן משפחות.

צבי הנדל: אני מבין שאת מרכזת, מפיצה, ואת יודעת אם המשרדים לוקחים את זה ברצינות?

צבי הנדל: כי באופן טבעי המשרד לקליטת עלייה MINDED לענין הזה.

שרה כהן: אני מצויה בקשר שוטף עם מרבית המשרדים שהיום מחוברים לנושא הזה ואני מעודכנת די ב-ON LINE מכל אחת ואחת מן המערכות.

שרה כהן: גם במשרד הפנים, גם במוסד לביטוח לאומי, גם במשרד הדתות, גם במשרד העבודה והרווחה.

שרה כהן: אני חושבת שמה שלפחות אנחנו מנסים כאן, זה ברגע שמועלה איזה שהוא צורך, לראות מול אותו משרד איך אפשר לתת לו איזה שהוא פתרון.

שרה כהן: בשבוע שעבר נפגשנו עם נציגות אותו ועד של המשפחות שציינו שהם בוועד, והעברנו לידיהם את החלטות הממשלה שהתקבלו במהלך התקופה האחרונה.

שרה כהן: הבהרנו להם את אותם דברים שהיו עוד טעונים הבהרה.

שרה כהן: לפחות מתוך ההתרשמות שלנו ומעבר להתייחסות לצרכים ברמה של כל מקרה ומקרה לגופו בנושא של הקמת מצבה, בנושא של סיוע פסיכולוגי – כל הדברים האלה הנציגה של משרד העבודה והרווחה גם תוכל לציין מה מתוך זה בא מתוך המערכת שלהם.

שרה כהן: אנחנו התרשמנו, מפגישותינו עם המשפחות, שהקטע הקשה ביותר הוא הנושא של התביעות המשפטיות, הפיצויים, וכל התהליך שנעשה מול הממשלות הנוגעות בדבר מבחינת קידום התהליך הזה.

שרה כהן: אנחנו העברנו את הבקשות של המשפחות, שהתייחסו בעיקר לזווית הזאת, למשרד החוץ, שגם אתו אנחנו נמצאים בקשר שוטף.

שרה כהן: באותו יום שאנחנו קיימנו את הדיון עם המשפחות, הם קיימו דיון פנימי אצלם.

שרה כהן: אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת, שלפחות ממה שהתרשמנו, מעבר לרמת הפרט, שאנחנו נמשיך ונעקוב ונסייע ככל שניתן, המסר המרכזי שהועלה על-ידי המשפחות הוא הרצון שלהם לקבל עדכונים שוטפים מתוך מה שקשור לכל ההליך שנובע בטיפול המיניסטריאלי מול המדינות ומול החברה שנוגעת בדבר, ולהשאיר אותם בתמונה באופן שוטף בנושא.

שרה כהן: תודה.

צבי הנדל: לפני שנשמע את שגריר אוקראינה הייתי רוצה לשמוע את גזבר הסוכנות מר צ'סלר, שעמד בראש הצוות שטס אחרי האסון לרוסיה.

צבי הנדל: בבקשה.

חיים צ'סלר: קודם-כל אני רוצה להגיד לחברי הוועדה ולאורחים שאני רוצה לציין בפני חברי הכנסת את ההתנהגות של המשפחות בסוצ'י שהגיעו לאחר ששמעו על האסון הנורא הזה, וכל התקופה שהיינו בסוצ'י בתקופה המאד קשה הזאת, שכל אזרחי ישראל יכולים להיות גאים בהתנהגות של המשפחות, שחלקם עולים חדשים ונמצאים בארץ אפילו לא שנה.

חיים צ'סלר: למרות הסבל הנורא, היגון והצער, ההתנהגות של המשפחות היתה תרבותית, מכובדת, והם ביקשו את מה שמגיע להם בקודים תרבותיים שכולנו יכולים ללמוד מהם.

חיים צ'סלר: אני אומר את זה כישראלי צבר, מנסיוני שם, שראיתי עצמי גא להיות חלק מהמשפחה הזאת, למרות כל הקושי והיגון שעבר עליהם ועל כולנו.

חיים צ'סלר: אני מרגיש באותה רמת מחויבות כפי שראיתי את זה אז, לומר את זה לדעת הקהל בישראל, גם על הנחרצות, גם במגעים בין המשפחות לבין השלטונות הרוסיים, כמה הם התגאו בכך שהם תושבי ישראל והם עומדים על זכויותיהם, וחלק מהם נמצאים בארץ רק כמה שבועות או כמה חודשים.

חיים צ'סלר: הייתי גא להיות ישראלי יחד אתם.

חיים צ'סלר: רציתי לחלוק עם חברי הכנסת את ההרגשה הזאת.

חיים צ'סלר: דבר שני, לגבי ההשתתפות של הסוכנות.

חיים צ'סלר: מרגע שהאסון קרה, גם היושב-ראש סלי מרידור ועבדכם הנאמן יחד עם כל חברי הסוכנות היהודית, החלטנו מיד לעשות כל אשר לאל ידנו על-מנת לסייע למשפחות, גם ברמה הנפשית, בכך ששלחנו לשם עובדים סוציאליים ורופא, אבל בעיקר בדברים הפיסיים – כל הפתרונות של הטסת אנשים מסוצ'י לרוסיה, או הטסת קרובי משפחה לארץ.

חיים צ'סלר: לא עשינו חשבון, פתחנו ארבעה מרכזים על-מנת לסייע להם.

חיים צ'סלר: לסיום, הסוכנות היהודית היא אמנם לא המדינה, אנחנו מייצגים את העם היהודי ורוצים לסייע למשפחות ככל שניתן, ובכל אותם נושאים שאנחנו יכולים לסייע, אתם, המשפחות, יכולים לראות בנו כתובת חמה, אוהדת ומסייעת.

חיים צ'סלר: תודה.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: לפני שנשמע את שגריר אוקראינה, אני רוצה להקריא את החלטת הממשלה מיום 28 באוקטובר: "הטיפול בתביעות משפחות נספי המטוס הרוסי שהתרסק בים השחור", שהופל, לצערנו.

צבי הנדל: "מחליטים: א.

צבי הנדל: הממשלה רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה, כי סוכם עם נשיא אוקראינה על טיפול ישראלי-אוקראיני ברמה מיניסטריאלית בכל סוגיית הפיצויים למשפחות הנפגעים באסון התרסות המטוס הרוסי מעל הים השחור.

צבי הנדל: מטעם אוקראינה מונה לטפל בנושא הסגן הראשון לראש ממשלת אוקראינה.

צבי הנדל: ב.

צבי הנדל: מדינת ישראל תסייע למשפחות הנספים בייצוג עניינם מול אוקראינה.

צבי הנדל: ג.

צבי הנדל: שר המשפטים ירכז את הטיפול בנושא מטעמה של מדינת ישראל".

צבי הנדל: רשות הדיבור לשגריר אוקראינה מר דמיטרי מרקוב.

צבי הנדל: בבקשה.

דמיטרי מרקוב: מר סלי מרידור, קרובי המשפחות שנפגעו באסון, אני משתמש בהזדמנות הזאת ורוצה עוד פעם בשם מדינתי ובשם ממשלתי להביע את צערי העמוק ולהתנצל על הקטסטרופה שהיתה צירוף מקרים פטאלי בנסיבות לא רגילות.

דמיטרי מרקוב: זה מאד טראגי שאנשים נספו ואני גם מבין את ההרגשה של קרובי המשפחה שאבדו את יקיריהם, אבל לא פחות קשה להרגיש שייכות לאסון.

דמיטרי מרקוב: אוקראינה וממשלת אוקראינה מוכנה לקחת אחריות על האסון.

דמיטרי מרקוב: רציתי לתת לכם אינפורמציה, שבאוקראינה ממשיכה לעבוד ועדה בין-משרדית שבראשה עומד סגן ראשון לנשיא אוקראינה.

דמיטרי מרקוב: כשנקבל את התוצאות של עבודת הוועדה ניצור קשר עם ארקדי נמצוב.

דמיטרי מרקוב: אנחנו מקווים שנדע את הסיבות הריאליות למה קרה האסון, מי אשם ומי אחראי.

דמיטרי מרקוב: דבר שני.

דמיטרי מרקוב: אנחנו בקשר טוב עם משרד החוץ הישראלי ומקווים בזמן הקרוב להתחיל משא-ומתן בפועל שיעזור לשתי המדינות שלנו לפתור את הבעיות של משפחות הנספים לשביעות רצונם של שני הצדדים.

דמיטרי מרקוב: אני עוד פעם רוצה להגיד שהטרגדיה הזאת היתה שוק קשה למדינה שלי, לעם שלנו ולמנהיגים של מדינתנו.

דמיטרי מרקוב: תודה על תשומת הלב.

צבי הנדל: תודה רבה לשגריר אוקראינה.

צבי הנדל: אני רוצה להמשיך עם משרדי הממשלה, ומאחר שמשרד העבודה והרווחה סיים רק לפני שעה את השביתה ויש עדיין הרבה מה לעשות שם, נמשיך עם גב' יעל הרמל, מנהלת השרות לרווחת הפרט והמשפחה במשרד העבודה והרווחה.

צבי הנדל: בבקשה.

יעל הרמל: למרות העיצומים ועד העובדים אישר לי במיוחד לבוא לפה, למרות העיצומים, כי חשבו שזה חשוב שאנחנו נבוא לכאן.

יעל הרמל: אני רוצה להתחיל דווקא בנקודה שצוינה גם קודם על שיתוף הפעולה בין המשרדים השונים, ואני רוצה לציין שבמקרה הזה היה שיתוף-פעולה יחיד במינו בין המשרדים השונים, גם מבחינת יעילות העבודה, במיוחד מבחינת מהירות העבודה, ומהר מאד אחרי שהגשנו תוכנית ראשונית, אומדן לתקציב שנדרש עוד בשנת 2001 ישבנו על המדוכה במהירות רבה מאד עם משרד האוצר ואושר תקציב מיוחד לנושא הזה של עזרה, סיוע למשפחות.

יעל הרמל: התקציב התקבל וכבר ניתנה הקצאה למחוזות של המשרד על-מנת שניתן יהיה להעביר אותו למחלקות לשירותים חברתיים.

יעל הרמל: בגלל העיצומים שהיו במשרד, באופן מעשי הכספים עדיין לא הועברו, אבל ניתן אישור לכל המחלקות לשירותים חברתיים לקבל פניות ממשפחות שיבואו, להיענות לכל הפניות, בהבטחה ברורה שהתקציבים יגיעו.

יעל הרמל: כלומר, לא רצינו שהמשפחות האלה יסבלו באיזו שהיא צורה בשל העיצומים שיש במשרד או במחלקות לשירותים חברתיים.

יעל הרמל: בגדול, מהלך נוסף שנעשה, ושוב במהירות יחסית גבוהה, נקבעו קריטריונים לצורת הסיוע.

יעל הרמל: נקבע סל שירותים, איזה סוג של עזרה יינתן במחלקות לשירותים חברתיים.

יעל הרמל: המגמה היא שתהיה גמישות מירבית בבניית סל השירותים לכל משפחה, מה שאנחנו קוראים תוכנית שמתאימה לכל משפחה ולא משהו מאד סגור ונעול, אלא באמת עם גמישות מירבית לצרכים של כל אחד מבני המשפחה.

יעל הרמל: בשלב ראשון אנחנו מדברים על חודשיים שנותרו לנו בשנת 2001, אבל כבר קיבלנו הבטחה לתקציב נוסף וחריג, לפחות לחודשים הראשונים של שנת 2002, כך שאני מניחה שלפחות בשבעת החודשים הבאים יש למשרד, באמצעות המחלקות לשירותים חברתיים, תקציב מיוחד לסיוע למשפחות.

יעל הרמל: לצערי, מאחר שקיבלנו את הידיעה על הישיבה הזאת מאוחר מאד, אין לי מידע כמה משפחות כבר פנו למחלקות לשירותים חברתיים.

יעל הרמל: אני יודעת שבשלב ראשון, עוד לפני שקיבלנו את התקציבים, יזמו המחלקות לשירותים חברתיים פנייה למשפחות באמצעות הרשימות המעודכנות מאד שקיבלנו ממשרד הקליטה, כך שאני יודעת יוזמה של פנייה מצד המחלקות, מצד העובדים הסוציאליים למשפחות.

יעל הרמל: אין לי מידע מה קרה מאז, האם המשפחות פנו והמשיכו להגיע ביוזמתן, ולכן אינני רוצה למסור מידע בלתי מדויק.

יעל הרמל: אני אוכל להמציא את הפרטים בשלב יותר מאוחר, אם הכנסת תרצה.

צבי הנדל: אני רוצה להוסיף משפט אחד, גם דרכך.

צבי הנדל: אני הבנתי שהמוסד לביטוח לאומי החליט לתת קצת שאירים.

צבי הנדל: מאחר שקצבת שאירים הוא שם יפה מאד, אבל לא מספיק, ביקשתי מראש הממשלה ללכת קצת יותר קדימה ולהתקרב יותר לנפגעי טרור, משהו באמצע, ואז נוכל לבשר למשפחות שזה משהו שאפשר לחיות אתו קצת יותר בכבוד מאשר עם המינימום של קצבת שאירים.

צבי הנדל: בכל מקרה תודה למוסד לביטוח לאומי על מה שעשיתם.

צבי הנדל: מר קמרי רוצה להפנות שאלה לשגריר אוקראינה.

צבי הנדל: בבקשה.

יצחק קמרי: אני אבא של עדי.

יצחק קמרי: אדוני השגריר, אני שומע ממך התנצלות.

יצחק קמרי: אני מבין את ההתנצלות ומקבל אותה, אבל אני רוצה לשאול אותך עוד פעם.

יצחק קמרי: כל פעם אנחנו שואלים מה אתם עושים לאשמים ברצח הזה?

יצחק קמרי: האם הוועדה הזאת מטפלת, האם היא תעמיד אותם לדין, או לא?

יצחק קמרי: זו לא תאונת דרכים, זה לא טייס שיכור, זה טיל אוקראיני שריסק אותם.

יצחק קמרי: מה אתם עושים?

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: סא"ל יוסי דבוש, אני מבקש ממך כראש ענף עלייה במפקדת קצין חינוך ראשי לומר כמה משפטים על הצרכים המיוחדים של החיילים שקשורים למשפחות.

צבי הנדל: בבקשה.

סא"ל יוסי דבוש: אנחנו יודעים שיש ארבעה חיילים כאלה והם יטופלו במסגרות הרגילות של צה"ל, כמו מסגרות הת"ש, טיפול בפרט.

סא"ל יוסי דבוש: המפקדים קיבלו מאתנו הסבר על המקרה ובקשה לעשות הסברה בכלל בצה"ל, לאו-דווקא ביחידות של החיילים עצמם, ואם יש לחיילים בעיות כאלה ואחרות, להתייחס אליהם ברגישות הראויה.

סא"ל יוסי דבוש: אם יש בעיות כמו שהעלית פה, אני מוכן שהן תועברנה אליי והן תטופלנה מיד.

צבי הנדל: אנחנו נעביר אליך את הנושאים שקיבלנו, ניקח ממך גם את הנתונים ונפנה אליך אם יש בעיות נוספות.

סא"ל יוסי דבוש: אין בעיה.

צבי הנדל: תודה, וכל הכבוד לצה"ל.

צבי הנדל: ידידי ישראל שוורץ ממשרד השיכון, בבקשה.

ישראל שוורץ: כשקיבלנו את הרשימות ממשרד הקליטה בדקנו מי מבין הנספים היו כאלה שמימשו משכנתה, פנינו לבנק למשכנתאות וביקשנ ו מהם להפסיק לגבות את המשכנתה עוד לפני כל הפרוצדורות של הוצאת תעודת פטירה, והבנקים אכן נוהגים כך.

צבי הנדל: זאת אומרת שכרגע הפסיקו לגבות משכנתה מהמשפחות.

ישראל שוורץ: נתנו הוראה לבנקים ולפי מיטב ידיעתי הבנקים, בעקבות ההנחיה, הפסיקו לגבות את המשכנתה שמתייחסת לביטוח חיים.

ישראל שוורץ: לגבי בנק "טפחות" אני יודע שההנחיה הגיעה לידי ביצוע.

ישראל שוורץ: יש עוד שני בנקים אחרים, שאני לא בטוח.

ישראל שוורץ: אם יש בעיה, שיגידו לי ואני אוודא את זה.

ישראל שוורץ: לגבי שאר הבעיות, לפי אותה החלטת קבינט סוכם שתוקם ועדה משותפת לנו ולמשרד הקליטה בנושאי דיור אחרים, כאשר משרד הקליטה הוא המרכז.

ישראל שוורץ: מעבר לזה, אם מגיעות בעיות פרטניות כמו בקשה להקטנת משכנתה וכו', אני מבקש שהבקשה תועבר אליי ואני כבר אטפל בה.

צבי הנדל: יש לי רשימה של בקשות מהמשפחות גם למשרד השיכון.

צבי הנדל: אני אעביר אותה אליך.

צבי הנדל: אתה מטפל מבחינתנו בנושא.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: רשות הדיבור ליושב-ראש הכנסת, שנאלץ לעזוב אותנו.

צבי הנדל: בבקשה.

אברהם בורג: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי יושב-ראש הנהלת הסוכנות היהודית, אדוני שגריר אוקראינה בישראל, משפחות יקרות, חברי הכנסת, אני מתנצל שאני לא יכול להישאר עד תום הדיון.

אברהם בורג: אני הולך לדיון לא פחות מורכב מזה – פגישה עם משפחות החיילים החטופים בלבנון.

אברהם בורג: לצערי, הכנסת עוסקת בהרבה מאד דברים ביום הזה, ולכן ביקשתי להגיד כאן דבר אחד.

אברהם בורג: אני חושב שזה כבר המפגש השלישי עם נציגי המשפחות.

אברהם בורג: לפני-כן היתה ישיבה בכנסת, אחר-כך בבנייני האומה ועכשיו כאן.

אברהם בורג: מה שקורה כאן עכשיו הוא הדבר הנכון.

אברהם בורג: זאת אומרת, הטכסים ועצרות הזיכרון יש להם משמעות ברמה של הנצחה, ברמה של האמוציה, אבל עם אמוציה לא הולכים לבנק, וצרכים אי-אפשר לפתור אלא בישיבה מתואמת של כל המערכות כולן.

אברהם בורג: אולי לכתחילה לא הייתי חושב שזה תפקיד של הכנסת בתור הרשות המחוקקת, אלא תפקיד של גופים אחרים, אבל בעת הזאת הכנסת הפכה להיות כתובת, ואני חושב שהעבודה שאתה באופן אישי עושה עם צוות הוועדה יחד עם חברי הוועדה, היא העבודה הנכונה, מתוך הנחה שצריך לעשות מיפוי של כל הדברים ולעבור דבר-דבר ולעשות V על-מנת שבסופו של דבר נגיע למצב כמה שיותר מהר שבו אין לנו יותר תלונות והשילוב של פתרון הבעיות המעשיות, ועדת החקירה באוקראינה עם מיצוי כל ההליכים, גם הכלכליים וגם המשפטיים כלפי מי שנוגע בדבר, וגם מציאת דרכים נאותות להנצחה, אם ברמה האישית – מצבה, העלאת גופה, אם צריך, או דבר מן הסוג הזה, וגם ברמה הציבורית הם הדבר הנכון.

אברהם בורג: וכל מה שאני מתפלל לכולנו הוא דבר אחד בלבד, שלא נדע יותר צער.

אברהם בורג: תודה רבה אדוני יושב-ראש הוועדה.

צבי הנדל: תודה רבה ליושב-ראש הכנסת.

צבי הנדל: בינתיים קיבלתי פה פתק, ואשמח גם לשמוע שני משפטים בנושא הזה, שהנהלת קרן קימת החליטה לסייע בהקמת אתר זיכרון לנספים.

צבי הנדל: נמצא אתנו מנכ"ל קרן קימת, יצחק אלישיב.

צבי הנדל: בבקשה.

יצחק אלישיב: אדוני היושב-ראש, כבוד השגריר, חברי הכנסת, הנהלת הקרן הקימת החליטה לסייע בהנצחת החללים.

יצחק אלישיב: לצורך הענין כינסתי לפני שבועיים בתל-אביב את נציגי המשפחות.

יצחק אלישיב: הגיעו 39 חברים, שאת חלקם אני רואה כאן, והיות ואנחנו מעוניינים שכל צורת ההנצחה תבוא מהם, בלי שאנחנו נכתיב להם, הם התייעצו.

יצחק אלישיב: בשלב הראשון סיכמנו על המקום והמקום הוא בסביבת יערות בן-שמן.

יצחק אלישיב: היות ועל הצורה ועל הדרך עדיין אין סיכום, הצעתי להם, והם קיבלו את הצעתי, שביום חמישי הקרוב בשעה תשע יעמוד אוטובוס של קרן קימת בתחנת הרכבת ארלוזורוב צפון, ייקח את המשפחות לסיור באזור בן-שמן, האזור שהם ביקשו באזור המרכז, הם יראו צורות של הנצחה.

יצחק אלישיב: אנחנו פתוחים לקבל הצעות שלהם ואני מקווה שבמשך היום הם יגבשו את הרעיון בדיוק כיצד ואיך הם יבקשו ואנחנו נעשה.

יצחק אלישיב: זו גם הזדמנות, ואני רוצה לנצל אותה, שמי שלא היה מהמשפחות בפגישה ומעוניין להצטרף, בבקשה, בתחנת הרכבת ארלוזורוב צפון בשעה תשע בבוקר גם אוטובוס וגם ארוחת צהריים יהיו על-חשבוננו, ואני מקווה שביחד נצליח ליצור מונומנט יפה שישקף את דעתם, וזה המעט שאנחנו יכולים לעשות כדי לציין את האסון הנורא.

יצחק אלישיב: בהזדמנות זו אני רוצה לומר שאנחנו עובדים ביחד עם מרכז ההסברה, ודורון שוחט מסייע בידינו, ואני מקווה שביחד עם המשפחות נצליח לייצר משהו יפה.

יצחק אלישיב: תודה.

צבי הנדל: תודה רבה גם על הדברים ועוד יותר על המעשה.

צבי הנדל: אנחנו יודעים, ברוך השם, שבעם היהודי בעת צרה אנחנו מלוכדים.

צבי הנדל: הלוואי ולא נזדקק לדבק הזה של צרות שנוחתות עלינו חדשות לבקרים ונדע להושיט יד ולהיות ערבים זה לזה גם בעתות שמחה, שוטף ורגיל.

צבי הנדל: רשות הדיבור למר זליג ברוורמן, נציג משרד הדתות, שישיב על מספר שאלות שעלו פה.

צבי הנדל: בבקשה.

זליג ברוורמן: בראשונה אני רוצה להשתתף בצערן של משפחות הנספים ולברכן בברכה הידועה, מן השמים תנוחמו ואך ששון ושמחה תשיגו ונס יגון ואנחה.

זליג ברוורמן: למשרדנו הגיעו עשר בקשות של משפחות שרוצות להקים גל-עד של חלקים מהנספים, או מה שנשאר.

זליג ברוורמן: אנחנו נתנו הוראה לכל חברות קדישא בארץ שיקצו חלקה מיוחדת לאלו שיבקשו לקבור את החלקים האלו, או אפילו להקים גל-עד מסוים שיוכלו להתייחד שם.

זליג ברוורמן: דרך אגב, ראשון-לציון כבר הקימה מקום למשפחה מיוחדת.

זליג ברוורמן: בקשר לבקשות שאני רואה פה, הן לא הגיעו אליי.

זליג ברוורמן: אני אבדוק אותן ואדאג לכך שתינתן תשומת-לב מיוחדת לכל הבעיות האלה.

זליג ברוורמן: ואני מסיים, שלא נדע עוד צער.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: נציג משרד המשפטים, ד"ר בני רובין, בבקשה.

ד"ר בני רובין: האדם היותר מוסמך לדווח בענין הזה הוא היועץ המשפטי למשרד החוץ.

ד"ר בני רובין: אנחנו משתתפים בצוות שהוקם בראשות היועץ המשפטי למשרד החוץ כדי לקיים את המגעים עם אוקראינה, ובמסגרת הצוות הזה אנחנו פועלים, בעיקר בהיבט המשפטי.

ד"ר בני רובין: תודה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: נציג משרד החוץ, עו"ד אלן בקר, בבקשה.

עו"ד אלן בקר: בהמשך להחלטת הממשלה שהקראת, משרד החוץ אכן התבקש לעכב את המגעים עם ממשלת אוקראינה בכל הנוגע לסוגיית הפיצויים.

עו"ד אלן בקר: אנחנו כבר נמצאים במגע עם ממשלת אוקראינה ובשלב זה אנחנו מגבשים את המסגרת והמנגנון של המשא-ומתן עם נציגי ממשלת אוקראינה.

צבי הנדל: אתם התארגנתם לשיתוף פעולה שוטף עם נציגי המשפחות?

צבי הנדל: איך זה עובד בפועל?

עו"ד אלן בקר: אנחנו ננהל את המשא-ומתן מול ממשלת אוקראינה.

עו"ד אלן בקר: יש גם מנגנונים פנימיים שמטפלים בייצוג של המשפחות ואנחנו בקשר עם הגורמים הממשלתיים האחרים שמתגבשים עכשיו יחד עם המשפחות.

עו"ד אלן בקר: מבחינה פנימית אנחנו כמובן מתאמים עם שר המשפטים שהוא יתמנה לעמוד בראש הדרג הייצוגי מול סגן ראש ממשלת אוקראינה.

עו"ד אלן בקר: היועץ המשפטי לממשלה גם קבע את הפורום של המשפטנים בראשותי, שמתאמים עם כל משרדי הממשלה והגורמים האחרים הנוגעים בדבר, כדי לגבש את הדרישות הישראליות מול ממשלת אוקראינה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: מי מנציגי המשפחות שרוצה בשלב הזה להוסיף לשאול, או להעיר, בבקשה.

אלאונורה סטפנוב: בתי ונכדתי, לובה ודשה בורלקוב נספו באסון המטוס.

אלאונורה סטפנוב: הן טסו לנובוסיבירסק כדי לרפא את הילדה.

אלאונורה סטפנוב: עכשיו אנחנו נמצאים בישראל ללא מעמד.

אלאונורה סטפנוב: כל המסמכים על שם חתני, בעלה של לובה.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו משפחת סטפנוב, עלינו לארץ כי יש לנו עוד בן בן 40, נכה 100%.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו פונים למשרד הפנים ולמשרד המשפטים לעזור לנו לקבל מעמד, כי אנחנו ההורים של בתנו שנספתה באסון ואפילו אין לנו את תעודת הלידה שלה, כי היא היתה אתה במטוס.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו מבקשים לעזור לנו לקבל תעודת לידה חדשה.

אלאונורה סטפנוב: אני העליתי את הבקשה על הכתב ואני אמסור אותה לכם.

אלאונורה סטפנוב: גם אין לנו עדיין תעודת פטירה.

אלאונורה סטפנוב: במגדל העמק עוזרים לנו לקבל דירה, בגלל הבן הנכה, אבל הדירה צריכה להתאים למצב הבריאותי של הבן.

אלאונורה סטפנוב: כי חוץ מהבעיות של הבן יש לי עוד בעיות עיניים, בנוסף לבעיות שקשורות לגיל שלנו.

אלאונורה סטפנוב: נתנו לנו לראות דירה אחת, אבל אין בסביבה הקרובה בית-חולים ולכן הדירה לא מתאימה לנו.

אלאונורה סטפנוב: בינתיים אנחנו צריכים לחדש את חוזה השכירות בדירה הנוכחית.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו גרים בארץ כבר שנתיים ולא מקבלים קצבת זקנה מרוסיה.

אלאונורה סטפנוב: אולי עכשיו, בדקות הקשות האלה, מישהו יעזור לנו לקבל את קצבת הזקנה.

אלאונורה סטפנוב: ברוסיה קיבלנו שלושתנו קצבה.

אלאונורה סטפנוב: בעלי עבד ככורה פחם, וגם בני, שקיבל שם קצבת נכות.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו מודים מאד לסל"ע שעוזרים לנו כרגע.

אלאונורה סטפנוב: אחרים מנסים לעזור, אבל מלבד סל"ע אף אחד לא עזר לנו עד עכשיו.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו מבקשים להיפגש עם השר שרנסקי, או עם אריאל שרון או עם נציגי המשרדים הרלבנטיים כדי לקבל תעודת לידה של הבת שלנו שנספתה באסון והכרה שאנחנו ההורים שלה.

אלאונורה סטפנוב: המצב שלנו גרוע, בלי דירה ועם בן נכה.

אלאונורה סטפנוב: אנחנו מבקשים מממשלת ישראל לעזור לנו.

אלאונורה סטפנוב: אני לא יכולה לכתוב יותר, כבר כתבתי לחברת-הכנסת סופה לנדבר ולא קיבלתי עדיין תשובה חיובית.

אלאונורה סטפנוב: אני פונה אל ממשלת ישראל, כי אם אוקראינה יכולה רק להרוג, אנחנו מבקשים עזרה מממשלת ישראל.

אלאונורה סטפנוב: תודה רבה ישראל.

צבי הנדל: תודה רבה לך.

צבי הנדל: יש לנו פה דוגמה שבעצם קשורה כמעט לכל משרדי הממשלה, ולכן הריכוז של המשרד לקליטת העלייה הוא חשוב מאד.

צבי הנדל: תכף נשמע גם את רות בר-און שתשלים את מה שלא שמענו מהמשפחות, כי היא ודאי קשורה אתן בצורה יוצאת מן הכלל.

צבי הנדל: היא עומדת בראש ארגון סל"ע שהגברת הודתה לו.

צבי הנדל: אבל נתחיל ממשרד הפנים, שנראה לי שזה הנושא שכואב לה מאד.

צבי הנדל: מר לביא, בבקשה.

יחזקאל לביא: הבקשות שהגברת הנכבדה העלתה כאן, עם כל הצער, אני לא יודע.

יחזקאל לביא: אם הלידה בוצעה בארץ, אין בעיה להוציא תעודת לידה.

יחזקאל לביא: אם הלידה בוצעה במדינה אחרת, צריך לפנות על-פי הנהלים הבין-לאומיים לשגרירות של אותה מדינה ולקבל משגרירות רוסיה, במקרה הזה כפי שאמרת, ולבקש מהם העתק מתעודת הלידה, שסביר להניח שהם ינפיקו לה.

יחזקאל לביא: לגבי הבקשה שלה לבירור סטטוס.

יחזקאל לביא: אם אכן היא צריכה בירור סטטוס לגבי מעמדם בארץ, אני מעלה כאן רעיון, שיחד עם אנשי סל"ע נקבע פגישה בתל-אביב, במשרד שלנו, ונמצא את הפתרון לבעיה.

יחזקאל לביא: לגבי תעודת פטירה, כבר מסרתי במכתב שכתבתי למנהלת הוועדה, שכל אחת מהמשפחות שתפנה ללשכת מרשם האוכלוסין באזור המגורים שלה תוכל לקבל תמצית ממרשם האוכלוסין שבה נאמר שהאיש נפטר וכתוצאה מכך הוא רשום במרשם האוכלוסין כמי שנפטר.

יחזקאל לביא: תעודה זו יש לה דין מבחינת המשפט כמו לתעודת פטירה, והמשפחות יוכלו לקבל אותה.

יחזקאל לביא: אין בעיה.

צבי הנדל: בנושא כזה האם משרד החוץ יוכל לעזור בקשר עם רוסיה כדי להוציא תעודת לידה?

עו"ד אלן בקר: אדוני היושב-ראש, ברור שאנחנו במגעים עם ממשלת רוסיה לגבי אותם דברים.

עו"ד אלן בקר: אבל הפניות האינדיבידואליות מן הסתם מופנות אל הגורמים שנקבעו - - -

צבי הנדל: הפנייה האינדיבידואלית תרוכז על-ידי המשרד לקליטת העלייה, אבל בסופו של דבר הם יזדקקו לעזרה שלכם בקשר עם רוסיה.

עו"ד אלן בקר: בוודאי.

עו"ד אלן בקר: אנחנו אכן הגורם בקשר עם הרוסים.

צבי הנדל: יש עוד גופים שיש להם קשר עם רוסיה וגם הם יכולים לעזור, אבל הם ביקשו לא לדבר כאן.

קרן קמרי: אני אחות של עדי.

קרן קמרי: הבעיה העיקרית שלנו היום היא שאין לנו סטטוס.

קרן קמרי: אני לא מדברת נקודתית על הסטטוס של אותה גברת שדיברה קודם.

קרן קמרי: סטטוס כללי, קולקטיבי, לכל המשפחות.

קרן קמרי: אנחנו היום לא מקוטלגים כנפגעי תאונות דרכים או נפגעי פעולות איבה.

קרן קמרי: אין לנו שום תיקון בחוק היום, שמפריע לנו לקבל הטבות.

קרן קמרי: אנחנו חייבים שישייכו אותנו לקבוצה מסוימת.

קרן קמרי: בקשה שנייה מופנית למשרד החוץ.

קרן קמרי: אנחנו לקחנו משרד עורכי-דין שייצג אותנו ואנחנו רוצים להיות מעודכנים במה שקורה במגעים שיש עם ממשלת אוקראינה ברמה הסבירה, ברמת האפשרות לעדכן אותנו, כדי שנדע איפה הדברים עומדים.

צבי הנדל: זה ברור.

צבי הנדל: לפני שנשמע את סלי מרידור, הפעם לא בדברי ברכה אלא בדברים מעשיים, הייתי רוצה לשמוע דברי השלמה מהגברת היקרה, הצדיקה, הנהדרת – רות בר-און מארגון סל"ע, שעוזרת לנו בהקשרים של קליטת עלייה, כמעט כמו משרד ממשלתי, אבל עם לב כמו כל משרדי הממשלה יחד.

צבי הנדל: בבקשה.

רות בר-און: תודה רבה על המלים החמות.

רות בר-און: אני ודאי שאינני ראויה להן, מי שראוי להן הם המתנדבים הישראלים והישראלים שזה מקרוב הגיעו, בתוכם גם משפחות שכולות שאיבדו את הילדים לפני שנים אחדות בלבנון ובמקומות אחרים, שגם הם נרתמו יחד עם הישראלים הוותיקים לסייע למשפחות ולהיות להן לכתובת.

רות בר-און: המשימה המרכזית, העיקרית שלנו היא איך להיות עם המשפחות בתוך הכאב הנורא הזה, איך ללוות בתוך הבלתי-נסבל הזה ובכל זאת לתת גם תשובות מעשיות.

רות בר-און: התשובות המעשיות הן לעתים בדברים מאד-מאד קטנים, אבל הדברים הקטנים הם אלה שמאפשרים בעצם ללכת ליום הבא ולשבוע הבא.

רות בר-און: אנחנו יודעים שהדרך של השיקום היא דרך ארוכה מאד, דרך שמלווה ביסורים רבים, ואנחנו מתכוונים להיות עם המשפחות בדרך הארוכה הזאת לא רק במה שקרוי בחירום, אלא גם בקבוצות התמיכה שהראשונה מהן מתחילה מחר.

רות בר-און: קבוצות תמיכה, שאלה שירצו יוכלו להשתתף בהן, ואולי ניתן יהיה למצוא מעט מרפא, מעט נחמה, וכמובן נהיה גם כתובת בנושאים הפרקטיים שיידרשו מאתנו.

רות בר-און: בנושאים כספיים המחויבות העיקרית היא, כמובן, המחויבות של משרדי הממשלה.

רות בר-און: אנחנו ארגון התנדבותי, ולבד מהסכום המזערי – ואני מתנצלת שהוא כל-כך קטן – של 2,000 שקל שיכולנו לתת מיד למשפחות, עכשיו, מתוך הקרן של "ידיעות אחרונות" ו" וסטי" נאספו בסך-הכל 125,000 שקל, שגם הם נמצאים שם למען המשפחות.

רות בר-און: קיוויתי שנקבל תרומה מארצות-הברית שתשתווה בדיוק לאותו סכום, או אולי למעלה מזה, כדי שנוכל לתת סכום משמעותי יותר, כי אנחנו יודעים שיש כאן משפחות שבאמת זקוקות לעזרה הכספית המיידית הזאת.

רות בר-און: גם אם יש מענים ממשלתיים הם יותר לטווח הארוך, וחלק מהדברים התעכבו עכשיו בגלל העיצומים והשביתות, ולכן המצוקה של המשפחות באמת גדולה.

רות בר-און: נשתדל להיות לצדכם במה שאפשר, ובל תדעו עוד צער.

צבי הנדל: תודה, רות.

צבי הנדל: סלי מרידור, יושב-ראש הסוכנות היהודית, בבקשה.

סלי מרידור: תודה, אדוני היושב-ראש.

סלי מרידור: בראש ובראשונה אני רוצה שוב להביע גם את ההשתתפות בצער ובכאב, וגם את ההערכה העצומה למשפחות על הדרך שבה הם עוברים מה שהם עוברים.

סלי מרידור: אני חושב שהם מעוררים כבוד אצל כולנו, ונשתדל לעזור בכל מה שאפשר.

סלי מרידור: אני גם חושב שמה שאנחנו רואים מסביב לשולחן הזה, את ההיענות של משרדי הממשלה, של חברי הכנסת, של יושב-ראש הוועדה, של ארגוני המתנדבים, מצביע על דבר מאד יפה בחברה הישראלית, ואני מקווה שנדע לשמר אותו.

סלי מרידור: אני רוצה להביע הערכה מיוחדת למתנדבים שעושים את העבודה, וגם לקהילות היהודיות ברחבי העולם שמסייעות בממון לארגון סל"ע ולארגונים מתנדבים אחרים באמצעות הסוכנות היהודית כדי לאפשר את הפעולה החשובה הזאת.

סלי מרידור: ראיתי כאן לראשונה סוגיות שהוועדה התנתה בהקשר של הסוכנות היהודית ובהקשר של חברת "עידוד" ואני רוצה להתייחס לבעיות המשותפות, ולמעשה כמעט כל הסוגיות נוגעות בשניים או שלושה עניינים.

סלי מרידור: יש אנשים שמבקשים סיוע בהעלאת קרובי משפחה.

סלי מרידור: אנחנו נגיש כל סיוע מיד.

סלי מרידור: יש אנשים שמבקשים סיוע בטיסה להשלמת סידורים, עם קרובי משפחה שנמצאים שם, או עבור קרובי משפחה שנמצאים שם, להביא אותם הנה.

סלי מרידור: אנחנו נגיש כל סיוע מיד.

סלי מרידור: עלתה שאלה שנוגעת לחברת "עידוד" בנושא הדרכונים והערבויות.

סלי מרידור: חברת "עידוד" משמשת גורם שמעניק הלוואות וגובה הלוואות גם מטעם המדינה וגם מטעם הסוכנות היהודית.

סלי מרידור: הדרכונים, או הערבויות, נלקחים בגלל ההלוואות שניתנות מטעם המדינה.

סלי מרידור: קודם-כל לגבי הצד של הסוכנות היהודית, גזבר הסוכנות היהודית חיים צ'סלר ואני סיכמנו שכל הלוואה שניתנה על-ידי הסוכנות היהודית למשפחות לא תיגבה על-ידינו ואנחנו לא נוסיף עוד קושי למשפחות שבכל מקרה נמצאות בקשיים נוראים.

צבי הנדל: זאת אומרת, ההלוואה תיהפך למענק.

סלי מרידור: נכון.

סלי מרידור: ברגע שנקבל את עמדת המדינה, אדוני היושב-ראש, לגבי ההלוואות שניתנו על-ידי המדינה, חברת "עידוד" תוכל לנהוג בצורה דומה לגבי הלוואות המדינה.

סלי מרידור: אני מציע שהמדינה תאפשר את שחרור הדרכונים והערבויות, לפחות כשלב ראשוני, מה שאני מבין יקל מאד על המשפחות.

צבי הנדל: מי צריך לקבל החלטה בנושא זה?

ראובן שלום: היות ואין רשימה מרוכזת, אנחנו לא יכולים לעשות את זה מוקדם.

ראובן שלום: אבל עד היום כל פנייה שהיתה נענתה מיד בצורה חיובית על-ידי משרד הקליטה.

צבי הנדל: תודה.

שאלה: שמעתי שמבטלים את ההלוואה שהעולים החדשים מקבלים מהסוכנות היהודית.

שאלה: התקשרתי לטלפון שנתנו לי בחיפה וקיבלתי תשובה שלילית.

שאלה: אמרו לי שאם הייתי נכה אולי היו מבטלים לי את ההלוואה.

שאלה: לאן ולמי אני צריכה לפנות בענין הזה?

חיים צ'סלר: תפני אליי.

צבי הנדל: אני מציע שלכל הבעיות הפרטניות, מאחר שיש פרובלמטיקה שאני מבין אותה, ואנשים לא יודעים לאן לפנות, וגם אנשים מנוסים ומשופשפים בביורוקרטיה הישראלית בקושי מוצאים ידיים ורגליים, אני מציע לשמור על קשר עם נציגת המשרד לקליטת העלייה והיא תעביר את הבקשה למקומות הרלבנטיים.

צבי הנדל: אני לא צריך שכל אחד מכם יעשה דוקטורט במנגנונים הישראלים.

צבי הנדל: לפני שאסכם, אם יש עוד מישהו מהמשפחות שרוצה לדבר, בבקשה.

אנטולי דוביז'נסקי: אני יועץ של סגן השר יולי אדלשטיין ואני רוצה לספר מה עושה משרד הקליטה בענין הזה.

אנטולי דוביז'נסקי: אני לא מבין למה אומרים שאין רשימה מעודכנת.

אנטולי דוביז'נסקי: משרד הקליטה עשה רשימה לפני כמה שבועות והעביר אותה לכל המשרדים.

אנטולי דוביז'נסקי: דבר שני, בזמן האחרון, ממחוזות משרד הקליטה, כל המשפחות קיבלו 1,500 שקל כמענק.

אנטולי דוביז'נסקי: אני קיבלתי אישור שהכסף נכנס לחשבונות של המשפחות.

אנטולי דוביז'נסקי: נוסף לכך, בכינוס דיברו על תורם מאמריקה.

אנטולי דוביז'נסקי: אתמול נפגשתי עם נציג של התורם בענין הרשימות, ואני מקווה שתוך זמן קצר התרומה בסך 10,000 שקל לכל משפחה תועבר למשפחות.

קרני דותן: אני חושב שאנחנו עושים פה עוול למספר אנשים שהיו אתנו בסוצ'י.

קרני דותן: אנחנו מדברים על אסון .

קרני דותן: מסביב פה מקבלים, ובצדק, את התשבחות, אבל אדוני היושב-ראש, אני חושב שפה בוועדה צריך להגיד תודה ... במצב הקשה שהיינו, לאנשי הסוכנות, לרופא ולמשטרה, לצה"ל, לחיל האוויר, למשרד הקליטה, לעובדות הסוציאליות, וביומיים האחרונים למשרד החוץ.

קרני דותן: הם לא זקוקים לתודה שלנו אבל אנחנו חייבים להם את זה.

קרני דותן: כשאנחנו היינו בתהום הם היו לידינו.

צבי הנדל: יישר כוח גדול.

צבי הנדל: הכרת תודה זה דבר חשוב ואני מודה לך על שמצאת את הכוח להגיד את זה.

צבי הנדל: יש פה עוד מישהו שרוצה לדבר.

צבי הנדל: הוא יהיה אחרון הדוברים.

צבי הנדל: אחר-כך נשמע את חברי הכנסת ונסכם את הדיון.

צבי הנדל: בבקשה.

איליה קלניצקי: אני חתנה של טושינה זינאידה שנספתה באסון.

איליה קלניצקי: אף משרד לא עזר לנו.

איליה קלניצקי: לא קיבלנו אגורה ממשרד הקליטה.

איליה קלניצקי: חשבון הבנק שלנו ריק ונמצא במינוס גדול ואין לנו כסף להקים מצבה.

צבי הנדל: תודה לך על הדברים.

צבי הנדל: סגן השר יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: קודם-כל אני מתנצל שנאלצתי לצאת ולא שמעתי את כל הדברים.

יורי שטרן: אני חושב שוועדת העלייה והקליטה עשתה עבודה מאד יסודית עם כל הרשימות של כל הבקשות הפרטניות של האנשים.

יורי שטרן: אבל נראה לי, ממה שבדקתי אצל מנהלת הוועדה, שהבעיה המרכזית שלא נפתרה היא הבעיה של פיצוי המשפחות, ודיברנו על חוקים שיכולים להיות, הגבלה או בסיס לחישוב.

יורי שטרן: הדבר המרכזי הזה לא נפתר.

יורי שטרן: לכן, עם כל הכבוד, לקבל 1,500 שקל זה יותר טוב מכלום אבל זה לא סכום שיכול להוות סיוע ממשי למשפחות האלה.

יורי שטרן: גם כל התרומות הפרטיות וכל המאמצים של סל"ע לא יכולים להיות תחליפים להחלטת ממשלה שניתנה.

יורי שטרן: לכן אני חושב שהדבר המרכזי שצריך לעשות, ואני בתוקף תפקידי אנסה גם לזרז אותו, הוא לפתור את הפלונטר הזה ולהחליט על איזה סיוע הממשלה הולכת.

יורי שטרן: שנית, מבחינת הבקשות הפרטיות, עם כל ההחלטות הנכונות שהתקבלו, ובאמת התקבלו החלטות נכונות במערכות, כנראה שהדברים האלה תקועים בביצוע בשטח.

יורי שטרן: לא יכול להיות, אלא כמו שאתה הצעת, כבוד היושב-ראש, פתרון מרוכז, שתהיה כתובת אחת לטיפול במשפחות האלה ושהן לא תצטרכנה להתרוצץ בין המשרדים.

יורי שטרן: לכן זה לא סתם משרד הקליטה.

יורי שטרן: אני חושב שבכל מחוז, בכל לשכה של משרד הקליטה צריך להיות אדם שיהיה כעת הממונה על פניות של משפחות הנספים.

יורי שטרן: מדובר בכמה עשרות אנשים.

יורי שטרן: להודיע לכל אחד מהם מי אחראי על הטיפול בעניינו מול כל המשרדים, עם הכתובת ועם מספר טלפון, והוא כבר יתווך בינך לבין כל המשרדים.

יורי שטרן: אחרת זה פשוט מוציא את האנשים מדעתם, וחבל.

יורי שטרן: כי הפתרונות בדרך כלל, פרט לנושא המרכזי, כמו שאמרתי, כבר ניתנו, אבל עד שהאיש משיג את זה, יורד לו דם.

יורי שטרן: לכן אני חושב שאם משרד הקליטה מרכז את כל הענין הוא צריך לרכז אותו גם ברמה של השטח, עם אדם אחד אחראי בכל לשכה ולשכה.

יורי שטרן: אשמח לדעת אם הדבר הזה נעשה.

יורי שטרן: אם לא, כדאי למנות איש אחראי ולהודיע על כך ישירות למשפחות, ביוזמתכם.

צבי הנדל: תודה רבה לסגן השר יורי שטרן.

צבי הנדל: חבר-הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: בראש ובראשונה אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה שלנו, שארגן את הישיבה המאד חשובה הזאת, ואני רוצה לומר שאנחנו צריכים להמשיך.

ויקטור בריילובסקי: היום שמענו את נציגי משרדי הממשלה, הסוכנות היהודית וסל"ע, ואני רוצה לומר שאנחנו ראינו שכולם עושים מאמצים גדולים, ואולי בעוד חודש אנחנו צריכים לעשות עוד פעם ישיבה מהסוג הזה ולראות קצת תוצאות של המאמצים האלה.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו יש לנו רשימה של בקשות לכל משרד ומשרד ואנחנו יכולים לבדוק מה קורה ומה אפשר לעשות.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהוועדה שלנו צריכה להמשיך בעבודה הזאת.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

אמנון כהן: קודם-כל אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על עצם קיום הדיון הזה היום, שהוא חשוב.

אמנון כהן: אני גם רוצה להודות לסוכנות היהודית ולכל הגופים הרלבנטיים ולעמותות שעוזרים, פועלים ותומכים.

אמנון כהן: אני בטוח שעדיין לא פתרנו את כל הבעיות, אבל עצם העובדה שיש נכונות לעזור וכל אחד תורם את חלקו, אם כי לפעמים הוא לא יודע איך, ולכן אנחנו יושבים פה ולומדים את הדברים יחד עם המשפחות.

אמנון כהן: אני רוצה להודות גם לרב הקהילה בסוצ'י שהיה מאד מעורב וסייע מאד למשפחות.

אמנון כהן: לעצם הענין, אנחנו צריכים להבין שמדובר בעולים חדשים אשר לא יודעים מה הן הזכויות שלהם, לא יודעים לאן לפנות.

אמנון כהן: מתעוררות הרבה מאד שאלות והאנשים לא יודעים למי לפנות.

אמנון כהן: וכמו שהציע חברי סגן השר יורי שטרן, צריכה להיות כתובת מוגדרת לפי מחוזות, לפי מקום המגורים של כל אחד ואחד, שאליה הוא יוכל לפנות עם הבעיות שלו.

אמנון כהן: אני אישית כחבר הכנסת המקורב לשרים שאליהם פנו בני המשפחה של הנספים, מוכן לסייע.

אמנון כהן: במשרד הפנים יש מחלקה לפניות הציבור, בשפה הרוסית, ואפשר לפנות אליהם והם בוודאי יטו אוזן קשבת ויעזרו.

אמנון כהן: גם אני עומד לרשותכם, כמובן.

אמנון כהן: גם המשפחות, גם אותם נציגים במשרד הקליטה במחוזות, שיש לכם שאלות או קושי להגיע למשרדים מסוימים, אנחנו כמובן עומדים לרשותכם על-מנת להקל כמה שיותר על המשפחות שטרגדיה נוראה פקדה אותם.

אמנון כהן: אנחנו אתכם משפחה אחת, וכל מה שאפשר יהיה לעזור ולתרום אנחנו עומדים לימינכם.

אמנון כהן: תודה.

גנדי ריגר: רק רציתי להוסיף.

גנדי ריגר: אני גם רוצה שהענין יסתיים מה שיותר מהר, כי קשה להיות כאן יותר מדי.

גנדי ריגר: אנחנו צריכים לעזור לאנשים.

גנדי ריגר: אני מבין שכל משרד שיכול וצריך לעזור, הוא צריך לעשות את זה.

גנדי ריגר: אבל אני פונה לכל המשפחות.

גנדי ריגר: אנחנו כחברי הכנסת יכולים.

גנדי ריגר: יש לכם את מספרי הטלפון שלנו.

גנדי ריגר: אם צריך, אתם יכולים לפנות ישר לעוזרים שלנו ואנחנו יכולים להסתדר עם המשרדים יותר מהר, אם צריך.

גנדי ריגר: תודה.

צבי הנדל: תודה רבה לך.

צבי הנדל: יישר כוח.

שרה כהן: את הפעולה של מה שנקרא מטרייה כוללת, המערכת שלנו עושה ותמשיך לעשות.

שרה כהן: יחד עם זה, יש דברים שגם לאחר שהצורך הועלה בפני העובדים שלנו, התהליך עצמו בפועל נעשה במערכות אחרות.

שרה כהן: לדוגמה, אם אדם צריך להגיש את הבקשה בנושא של התושבות, הוא צריך לפנות למשרד הפנים.

שרה כהן: הוא לא יכול לעשות את זה אצלנו.

צבי הנדל: יש לי בקשה אלייך.

צבי הנדל: אני אקדים ואומר את זה עכשיו ולא בסיכום.

צבי הנדל: למרות שזה לא מקובל, אבל בחיים אצלנו כמעט שום דבר לא מקובל.

צבי הנדל: תהיי אתי בקשר בכל דבר שאת מרגישה שנתקע.

צבי הנדל: אני רוצה לעזור, אבל את הריכוז אני לא רוצה לקחת ממך.

צבי הנדל: במידה ויש משהו שאת חושבת שאפשר לפתוח צינורות, אל תהססי לפנות אליי.

סופיה מיכלסון: אמרתם שתתנו עזרה.

סופיה מיכלסון: בסדר, תודה.

סופיה מיכלסון: עדיין לא קיבלנו עזרה, אולי נקבל אותה.

סופיה מיכלסון: אני לא מבינה.

סופיה מיכלסון: צריך לזרז את התהליך, כי לא נראה לי שנקבל את העזרה השנה, וגם לא בשנה הבאה.

חיים צ'סלר: לאור הדברים שאמר יושב-ראש הנהלת הסוכנות, שכמובן היו על דעתי, כדי שאחר-כך לא יהיו אי-הבנות, לא רק מה שהגברת אמרה, אמרתי לכם את זה גם בסוצ'י.

חיים צ'סלר: במידה ויש לכם בעיה קונקרטית שלא נפתרה, תראו בי כתובת: חיים צ'סלר, הסוכנות היהודית, ירושלים, וכל בעיה, גם לאור הדברים שאמר פה היושב-ראש, אני הכתובת.

חיים צ'סלר: תפנו אליי ואני אטפל בבקשות.

צבי הנדל: תודה רבה לכל מי שדיבר עד עכשיו.

צבי הנדל: אני רוצה להעיר הערה מרכזית בסיסית וחשובה מאין כמוה.

צבי הנדל: אינפורמציה.

צבי הנדל: ביוזמתך, יוזמת המשרד, אם צריך עזרה, תגידי ואנחנו ניעזר באיזה משרד שצריך.

צבי הנדל: חשוב מאד, תוך יום, יומיים לכל היותר, כל משפחה בצורה יזומה תקבל את מירב האינפורמציה שהיא זקוקה לה, בדברים פשוטים שלנו הם כל-כך מובנים ולפעמים הם מסתובבים סביב עצמם.

צבי הנדל: הם גם לא מכירים את שיטת העבודה בישראל, שעל-מנת לקבל צריך לבקש.

צבי הנדל: כל המערכת לא מתחילה לעבוד עד שלא הוגשה בקשה.

צבי הנדל: גם זה חלק מהאינפורמציה.

צבי הנדל: שמעתי כאן אנשים שישבו בבית וכואב להם שחוץ מסל"ע אף אחד לא בא אליהם.

צבי הנדל: יכול להיות שמה שאנחנו עושים הוא מעוות, אבל עד שנתקן את דרכינו, שיידעו שבשביל לעשות – א.

צבי הנדל: איך יוצרים אתך קשר, עם הגוף המרכז.

צבי הנדל: האינפורמציה הזאת היא מאד-מאד חשובה.

צבי הנדל: ככל שתוכלי לרדת ליותר פרטים כך ייטב, אבל אל תחכי עם זה שבוע.

צבי הנדל: זאת אומרת, כמות הפרטים שכבר יש לך ואת יכולה להוציא תוך יום – יומיים, זה חשוב יותר, גם אם היא חסרה, שתהיה בידם.

צבי הנדל: אני מבקש ממשרדי הממשלה להעביר את האינפורמציה שבידם.

צבי הנדל: יש כבר החלטות במשרדים.

צבי הנדל: ועדת שרים ישבה ויש כבר החלטות.

צבי הנדל: אני מבקש להעביר את כל האינפורמציה לגב' שרה כהן במשרד לקליטת העלייה על-מנת שהיא בבת-אחת תעביר את כל המידע בנושאים האלה למשפחות הרלבנטיות.

צבי הנדל: זאת נקודה אחת מרכזית בעיניי.

צבי הנדל: נקודה מרכזית שנייה, שאין לי כרגע פתרון לה, אבל אין לי ספק שנצטרך לעשות את זה בנוסף לבקשה המיוחדת למוסד לביטוח לאומי להגדיל את הקצבאות, אני רוצה שהממשלה, או הסוכנות, או שתיהן יחד, נמצא את הדרך להעביר מקדמות על-חשבון הפיצויים שיתקבלו בעזרת השם מאוקראינה, מה שיותר מהר, ושהמשפחות האלה יידעו שלא ישראל נותנת להם את הכסף הזה אלא זאת מקדמה על-חשבון הפיצויים.

צבי הנדל: אני מברך את הפעולה הנהדרת שאתם עושים, ואמרו את זה האנשים עצמם, אבל אין הקומץ משביע.

צבי הנדל: מצבן של המשפחות קשה, בלי קשר לשום בעיה אחרת, ודאי כשמוציאים אותן מהאיזון ומהשגרה של היום-יום המצב קשה שבעתיים.

צבי הנדל: כי אם אנחנו מחברים אסון בתוך בית, שזה מערער משפחה, מוסיפים לזה את חוסר ההתאקלמות, כי לפעמים הם שנה, פחות או יותר בישראל, הדיור עדיין לא מסודר ועדיין יש קשיי עבודה.

צבי הנדל: אם מחברים את כל אלה יחד, אדם צריך להיות עשוי מפלדה בשביל לא להתמוטט.

צבי הנדל: אני חושב שכולנו צריכים להבין את זה.

צבי הנדל: אני לא חושב שיש בעיה של הבנה, אבל חשוב מאד שכל מה שאנחנו מסוגלים לעשות, ומעבר לזה, נעשה, ומהר.

צבי הנדל: אני אבדוק את הנושא הזה.

צבי הנדל: נושא מרכזי, בנוסף לאינפורמציה, הוא המקדמה.

צבי הנדל: מעבר לכל מה שדיברנו ובנוסף למה שדיברנו, היה ונצליח לארגן את המקדמה הזאת, חלק גדול מהפתרונות הפיסיים ייפתרו.

צבי הנדל: כמובן שזה לא פותר את האסון הגדול, את החלל הגדול שנוצר.

צבי הנדל: בנוסף לכל זה גם משרדי הממשלה, נציגי משרדי הממשלה, אני יודע את הקשיים שיש בכללי המשחק - - -

סלי מרידור: אני לא מכיר את הפרטים של נושא המקדמה.

סלי מרידור: אבל אם מאיזו שהיא סיבה יש קשיים כלשהם ממשרדים אחרים וכדומה, שקיימים אצל כולנו, אם צריך שהסוכנות היהודית תסייע, אנחנו נסייע בענין הזה.

שרה כהן: לא ברור לי על איזו מקדמה מדובר.

צבי הנדל: אני אסביר לך.

צבי הנדל: אין לנו ספק שבסופו של דבר יתקבל פיצוי כלשהו מממשלת אוקראינה.

צבי הנדל: ואם לא יתקבל – אני לא רוצה להביך את השגריר – יהיה פתרון אחר, אבל ודאי שיהיה פתרון כספי ראוי ומכובד, ככל שיכול להיות מכובד אחרי אסון כזה גדול, למשפחות האלה.

צבי הנדל: עד שזה יגיע יעבור זמן רב.

צבי הנדל: בינתיים יש כבר בעיות מיידיות.

צבי הנדל: עכשיו קיבלתי איתות מהדרג הבכיר ביותר בסוכנות היהודית.

צבי הנדל: מישהו צריך לתת, במקום מקדמה נקרא לזה הלוואה, אולי זה מובן יותר, אבל אני רוצה שיהיה ברור שזאת לא הלוואה שהם צריכים להחזיר אותה בלי לקבל את הפיצוי עליו אני מדבר, אלא זה בא כמקדמה לאותו פיצוי שמישהו יתן בסוף, אבל ה"בסוף" הזה יכול להיות גם בעוד שנה ובעוד שנתיים.

יורי שטרן: החלטת הממשלה בנושא הזה היתה שהממשלה תקבע מערכת פיצויים בחקיקה נפרדת, או בהחלטה נפרדת, בדומה לנפגעי טרור או לנפגעי תאונות דרכים.

יורי שטרן: לפי הנוהל הקיים, אם בסופו של דבר יבוא הפיצוי מממשלת אוקראינה, זה יתקזז.

יורי שטרן: זאת אומרת, זה ממילא בנוי כמקדמה, אבל המקדמה הזאת לא צריכה להיות כמקדמה בצורה מוצהרת, כי אנחנו לא יודעים מה יהיה גובה הפיצוי, אלא אנחנו צריכים להחליט על מערכת תגמול שלנו שהיא מערכת ישראלית, ללא קשר עם מה שהחליטו האוקראינים.

יורי שטרן: על כך החליטה הממשלה ועדיין אין החלטה איך עושים את זה, ואת זה אנחנו חייבים לזרז.