ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 163, 2001-10-30 11:00

צבי הנדל: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה.

צבי הנדל: אנחנו התכנסנו לבקשת ארגון יהודי איראן בקטע של הקליטה בישראל, ואת מרכז הבמה אני רוצה לתת לכם.

צבי הנדל: אני רוצה לשמוע וללמוד מכם, ויחד נטכס עצה אם ניתן לתקן וכו'.

צבי הנדל: אחר-כך, לפי הזמן שיישאר לנו, נדבר גם על הדברים האחרים שלהם ייעדתי ישיבה נוספת ונפרדת גם עם גורמים נוספים, וחלקם אחרים, בעיקר בנושא 11 הנעדרים.

שמעון חצב: יחד אתי באו נוריאל חסיד, יושב-ראש הארגון שלנו בירושלים; מוטי שעבני, יושב-ראש הארגון שלנו בראשון-לציון; קמראן זהביאן שייך לארגון העולמי של יהודי איראן בלוס-אנג'לס; יוסי סיון, פעיל ואחד מעמודי התווך הגדולים בירושלים, ותמיד לוקח חלק בעניינים ארציים.

שמעון חצב: המזכירה הדינמית שלנו, עדנה עמנואל, שבלעדיה קשה לנהל את העניינים.

שמעון חצב: בדרך לכאן יש עוד אנשים שאני אציג אותם כשהם יגיעו.

צבי הנדל: אתמול קיבלנו דיווח שבאיראן יש היום בין 25,000 ל-27,000 יהודים.

שמעון חצב: לא, אלה עולים יוצאים, לא נשארים.

יוסף יצחק פריצקי: נשארו באיראן כ-25,000.

שמעון חצב: לא נשארו.

שמעון חצב: חלק מהם מגיע לארץ וחלק נוסעים מעבר לים.

יוסף יצחק פריצקי: באיזה ערים בדרך-כלל נשארו?

שמעון חצב: בעיקר בטהראן.

שמעון חצב: 90% מהיהודים נמצאים בטהראן.

שמעון חצב: בשתי ערים יש אוכלוסייה יהודית – באספהאן ובשיראז.

שמעון חצב: באספהאן נשארו 2,000 – 2,500 יהודים ובשיראז 8,000.

שמעון חצב: שיראז היתה פעם העיר השנייה בגודלה מבחינת האוכלוסייה.

צבי הנדל: בגולפייגאן יש עוד יהודים?

עדנה עמנואל: בודדים.

עדנה עמנואל: בכל מקום כבר יש בודדים.

שמעון חצב: בארץ יש כמעט 270,000 יוצאי איראן, עם צאצאיהם.

חנוך צמיר: כולל אלה שנולדו בארץ כמובן.

שמעון חצב: רובם גרים במרכז הארץ, מחדרה עד באר-שבע.

שמעון חצב: אחרי מספר שנים הם מוצאים את הדרך.

שמעון חצב: רובם עוסקים במסחר זעיר ומסתדרים.

שמעון חצב: איכפת להם להסתדר מהר מאד והם אנשי עסקים טובים.

שמעון חצב: יהודי איראן הם אנשים שקטים, אצילים, שעוסקים בעניינים שלהם.

שמעון חצב: אין לנו תאים בבתי סוהר – כמעט אפס.

שמעון חצב: אני מבקש מהוועדה לאפשר לאלה שהארגון קובע שאין להם הסכום הזה ולכן הם יפסידו את המשכנתה שמגיעה להם, להוסיף להם 15,000 – 20,000 דולר, לפעמים 10,000 דולר.

שמעון חצב: זה הסעיף הראשון שאני מבקש מהוועדה להפעיל את השפעתה כדי שאנשים יקבלו את הסכום של 10,000 או 20,000 דולר שחסרים להם כדי לרכוש דירה.

שמעון חצב: צריך לזכור שהם הגיעו מאיראן בידיים ריקות.

צבי הנדל: הארגון צריך לדאוג שהם יתחתנו.

צבי הנדל: אין לכם מחלקת שידוכים בארגון?

שמעון חצב: אין מחלקה, אבל גם בזה אנחנו עוסקים.

מרינה סולודקין: 50,000.

שמעון חצב: לפעמים קורה שעד שמגיע תורו הוא כבר לא בעולם הזה.

שמעון חצב: זה אבסורד גדול מאד.

יוסף יצחק פריצקי: למה?

שמעון חצב: כי יש יחידים, שחמש-שש-שבע שנים נעים ונדים ממקום למקום והם לא יכולים לשאת בהוצאות של שכירת דירה.

שמעון חצב: אני מאד מבקש ממשרד השיכון להקטין את התור כך שההמתנה תהיה שנתיים – שלוש שנים ולא עשר שנים או חמש שנים.

שמעון חצב: יש ביניהם חריגים שמיד צריך לתת להם דירה.

שמעון חצב: אלה דברים שמעיקים עלינו מאד.

יוסף יצחק פריצקי: היום יש בעיה לשכור מקום?

שמעון חצב: עדנה עמנואל תתייחס לזה.

שמעון חצב: עדנה יושבת בבית, שני גברים דופקים בדלת ואומרים לה: אל תפחדי, אנחנו לקוחות.

שמעון חצב: איך אנחנו נוכל לחיות בכבוד בבית הזה ולנהל ממנו את הסניפים שלנו?

שמעון חצב: פנינו למשרד הפנים.

שמעון חצב: קיבלנו תשובה: זה נכון, הם היו עד 1984 בארץ ונעלמו.

שמעון חצב: אני מאד מבקש ממי שיש לו נגיעה בדבר ויושב פה, להעמיד לרשות הארגון בית נטוש, מהממשלה או מהציבור, ויש בתים רבים כאלה.

שמעון חצב: לעדה הפרסית מגיע בית מהממשלה כדי לנהל את העניינים שלנו בכבוד.

שמעון חצב: אנחנו לא יכולים להזמין בן-אדם מכובד לבית ברחוב העלייה.

שמעון חצב: את חוות הדעת שלנו אנחנו מוסרים למשרד הקליטה כדי שיקבל אותם כאסירי ציון, ומספרם גדל והולך.

שמעון חצב: הערה אחרונה.

שמעון חצב: עד לפני ארבע שנים קיבלנו מהסוכנות היהודית תקציב שנתי של 75,000 דולר.

שמעון חצב: מאחר שהסוכנות היהודית טוענת שאין לה הרבה משאבים ותקציבה הצטמצם, הורידו מאתנו 50,000 דולר והיום נותנים לנו 25,000 דולר.

שמעון חצב: איך אנחנו יכולים להתמודד עם הבעיות הקשות של יוצאי איראן עם תקציב כזה?

שמעון חצב: ואנחנו כתובת לא רק לעולים, אנחנו כתובת גם לוותיקים שפונים אלינו עם בעיות קשות מאד.

נוריאל חסיד: אני מבקש לחדד בקצרה כמה נקודות שמר חצב ציין.

נוריאל חסיד: כאשר אישרו לנו את התקציב לרכישת דירה לעולים, עברו שתי ממשלות עד שבסופו של דבר הוא אושר לאחר הרבה התכתבויות ולחצים.

נוריאל חסיד: כאשר התקציב אושר שער הדולר היה שלושה ומשהו שקלים.

נוריאל חסיד: מכיוון שאנחנו דוברי אנגלית ומדברים בדולרים, מחיר הדולר עולה בשקלים.

נוריאל חסיד: התקציב שאושר אושר שקלית ולכן המשכנתה נשחקה במשך הזמן.

צבי הנדל: אבל לפני שנתיים – שלוש שנים היתה קפיצה גדולה במשכנתאות.

נוריאל חסיד: כן.

נוריאל חסיד: דבר שצריך לחשוב עליו – אחרי חצי שנה מפסיקים לתת לעולים שכר-דירה.

נוריאל חסיד: אחר-כך הסכום שמקבלים העולים, בעיקר המבוגרים שביניהם, לפעמים מגיע למצב מגוחך ביחס למחירי הדירות ושכר-דירה.

נוריאל חסיד: אני מבקש להתייחס לזה.

צבי הנדל: זה מובן שמי שמקבל 400,000 שקל, בסכום הזה גלומות כבר כל ההטבות האפשריות.

צבי הנדל: מי שמקבל 100,000 שקל, עושים מדי פעם מבצע ונותנים לו 50,000 שקל.

נוריאל חסיד: אבל הסכום של 400,000 שקל היה לפני המבצע.

נוריאל חסיד: אני מבקש לבדוק את הדבר הזה.

צבי הנדל: זה מוכר בכל הארץ, ואנחנו תמיד מבקשים שהמבצע יימשך עוד חודש, עוד חודשיים.

מוטי שעבני: עד לפני כמה שנים לא היתה בעיה בנושא של עולי איראן.

מוטי שעבני: כל אחד בא עם המיליונים שלו, בא לארץ לחודשיים ומי שהיה ביכולתו נסע ללוס-אנג'לס, כי הוא לא יכול היה להסתדר עם המנטאליות הישראלית.

מוטי שעבני: היום השאלה היא אם רוצים את העולים מאיראן.

צבי הנדל: אין שאלה כזאת.

מוטי שעבני: זו פעם ראשונה שיש לנו הזדמנות לקלוט כמעט את כל 25,000 היהודים שנמצאים שם.

מוטי שעבני: השאלה אם מדינת ישראל צריכה לשנות את הקו.

מוטי שעבני: הפרסים אף פעם לא זעקו, הם לא אנשים שיכולים להילחם.

מוטי שעבני: אנחנו באים, מנסים להגיד כמה מלים, מחר תשכחו אותנו ואנחנו שוכחים מהענין וממשיכים לשמוע את הצרות של האנשים, ואני עוזר למי שאני יכול.

מוטי שעבני: אבל מעבר לזה אני לא עושה.

יוסף יצחק פריצקי: על סמך מה אתה מבסס את מה שאתה אומר שאפשר לקלוט את כל 25,000 היהודים?

מוטי שעבני: כי אין להם כסף להגיע ללוס-אנג'לס ולכן אפשר לקלוט אותם בארץ.

יוסף יצחק פריצקי: הם יכולים לצאת?

יוסף יצחק פריצקי: אין בעיה?

מוטי שעבני: יש בעיה.

מוטי שעבני: גם היו מקרי חטיפה.

יוסף יצחק פריצקי: עליית מצוקה, ודאי.

מוטי שעבני: פעם הייתי מתבייש להגיד למישהו: בוא, תעבוד אצלי בניקיון.

מוטי שעבני: היום אני אומר לו לבוא לעבוד אצלי בניקיון והוא מודה לי ומבקש עבודה גם בשביל אשתו.

מוטי שעבני: צריך לשבת ולחשוב לשנות את הקו הזה.

אבשלום וילן: כמה עולים הגיעו בשנים האחרונות מאיראן?

אבשלום וילן: אני מבין שנשארו שם כ-25,000 יהודים.

אברהם אביר: הסטטיסטיקה לא מדויקת, כי גם בעבר בתקופה של השאח אף פעם לא ידעו כמה יהודים יש באיראן.

אברהם אביר: אמרו 80,000, 100,000.

אברהם אביר: היום מדברים על 25,000 – 27,000.

אברהם אביר: אני רוצה לומר משהו בענין ציונות.

אברהם אביר: כולנו יהודים ציונים.

אברהם אביר: בשביל להציל קבוצה קטנה מאד המדינה הזאת מוכנה להוציא עשרות ומאות מיליונים.

אברהם אביר: היום יושבים שם 25,000 יהודים ואנחנו יודעים איזה בעיות יש בין שתי המדינות, כך שבכל רגע היהודים שם יכולים ליהפך לבני ערובה.

אברהם אביר: היום הם בחזקת פוטנציאל לבני ערובה.

אברהם אביר: כל אדם שנציל משם הצלנו עולם ומלואו, כמו שנאמר, וזה מה שצריך לעשות.

צבי הנדל: הבנתי, תודה.

צבי הנדל: גב' נקוקאר, בבקשה.

שהנז נקוקאר: אחרי מה שקרה בארצות-הברית ב-11 בספטמבר אני חושבת שחל שינוי.

שהנז נקוקאר: אני כל הזמן בקשר עם חברותיי בלוס-אנג'לס.

שהנז נקוקאר: קודם הם דאגו לנו ועכשיו אנחנו דואגים להם.

שהנז נקוקאר: אני חושבת שתהיה עלייה גם משם.

שהנז נקוקאר: ארצות-הברית, מעצמת העל, כבר נגמרה.

שהנז נקוקאר: כולם בכל העולם חשבו שבארצות-הברית אין סכנה, אבל עכשיו רואים שבארצות-הברית מסוכן יותר אפילו מישראל.

משה פויררושתמיאן: לפי דעתי אתם צריכים לעשות מבצע, כמו מבצעים קודמים שעשיתם ולהביא את היהודים מאיראן לארץ, בגלל שהמצב שם עכשיו מסוכן מאד, אבל הם לא מבינים את זה.

משה פויררושתמיאן: ליהודים שנשארו שם אין בעיות עכשיו.

משה פויררושתמיאן: יש להם כסף, עבודה, מקום לגור, אפשרות ללכת לבית-כנסת ולבית-ספר, אבל כשהם מדברים עם בני המשפחה שלהם בארץ הם שומעים מהם חדשות לא טובות.

משה פויררושתמיאן: אומרים להם: באנו לכאן, אין לנו בית, אין לנו עבודה, אין לנו מה לאכול אפילו.

משה פויררושתמיאן: לכן היהודים יכולים לצאת אבל אין להם כסף, ולכן הם לא יוצאים.

צבי הנדל: אני רוצה לעשות סיכום ביניים למי שאחר וליישר קו, ואחר-כך אני רוצה לשמוע את נציגי הממשלה והסוכנות היהודית.

צבי הנדל: בעיה שנייה, שלהערכתי היא יותר מסובכת, שנוכל לקבל כספים שמולאמים באיראן דרך עיקול חשבונות האיראנים בארצות-הברית.

צבי הנדל: אני אומר לך שאם יעשו את זה, עוד לפני שאני שומע את נציג משרד החוץ, הטבח שיעשו ביהודי איראן לפני שהם ייצאו יהיה גדול מאד, רק כשהם ישמעו שנוגעים בכסף שלהם.

צבי הנדל: בענין הזה אולי נוכל לטפל לאחר שלא יישאר יהודי אחד באיראן, וגם אז אני לא מאמין שנצליח.

צבי הנדל: אשמח לשמוע אם נציג משרד החוץ יאמר דברים אחרים.

ישראל שוורץ: האמת היא שכמעט בכל ישיבה שבה עולה נושא הסיוע בדיור עולים אותם דברים, שהמשכנתאות לא מספיקות והסיוע לא מספיק.

צבי הנדל: יש הבדל אחד.

צבי הנדל: כשאנחנו דנים בעליות מסוגים שונים, אנחנו תמיד בודקים מהו הסיכוי או הסיכון לחייהם של אותם עולים באותה מדינה.

ישראל שוורץ: אני מדבר בתחום המשכנתאות, לא בתחום הסיכון.

ישראל שוורץ: העולים מאיראן קונים דירות ביישובים היותר יקרים במרכז הארץ.

ישראל שוורץ: זוג עם עד שלושה ילדים מקבל סיוע של 300,000 שקל, מזה 107,000 שקל מענק.

ישראל שוורץ: באותו יישוב, מעבר לכביש, אם באה משפחה מחבר העמים, כולל מקומות שאנשים לא באים מהם עם כסף, מקבלים שם 110,000 שקל, מזה כ-30,000 שקל מענק.

ישראל שוורץ: כלומר, העולים מאיראן מקבלים בערך פי שלוש מאשר מקבלים עולים חסרי דירה מחבר העמים.

ישראל שוורץ: עולים מאתיופיה יקבלו שם 360,000 שקל, מזה הרוב מענק.

ישראל שוורץ: זה כדי לעשות סדר בנתוני המשכנתאות.

צבי הנדל: מה מקבל ישראלי?

צבי הנדל: בגדול אתה מדבר על מרכז הארץ, כי בקצוות המצב שונה במקצת.

ישראל שוורץ: אני מדבר על מרכז הארץ, כי עולי איראן רוכשים דירות בעיקר במרכז הארץ.

חנוך צמיר: ושם המשכנתה גבוהה.

ישראל שוורץ: כדי להקל עליהם, כיוון שהמקומות שהם מתאקלמים בהם, מוצאים פרנסה, מתפקדים במרכז הארץ, מסחר זעיר וכך הלאה, אז להבדיל מתוכניות הסיוע הכלליות שנותנות תוספת סיוע למי שהולך לפריפריה, לגבי יהודי איראן אמרו: נאפשר להם לרכוש דירות במרכז הארץ, כי זה חלק מפתרון כולל ולא פתרון דיור בלבד.

ישראל שוורץ: מעבר לזה, כשאנחנו הולכים לבדוק את ההלוואות המשלימות שהם לוקחים, מתברר שהם לוקחים – למעט האתיופים שלוקחים הלוואות משלימות של 100,000 שקל כדי להגיע לדירה – ההלוואות שלוקחים עולי איראן ביחס לעולי ברית-המועצות לשעבר הן יותר קטנות.

ישראל שוורץ: עולי איראן לוקחים בממוצע 140,000 שקל, והעולים מברית-המועצות לשעבר – 190,000 – 200,000 שקל.

ישראל שוורץ: כך שאם אתה שואל אם לתת להם היום תוספת, זה לא עומד בפרופורציה לצרכים של גלויות אחרות.

צבי הנדל: כשאתה מדבר על הלוואה משלימה, זה מעבר ל-300,000 שקל?

ישראל שוורץ: ודאי.

ישראל שוורץ: מה שהוא מקבל מהבנק.

יוסי שרגא: אני אגע בכמה נקודות שעליהן דיבר גם מוטי שעבני קודם ואנסה להתחבר אליו.

יוסי שרגא: מה שקורה עם יהודי איראן הוא שמאז המהפכה רוב העשירים מהמעמד הגבוה עזבו את איראן.

יוסי שרגא: היו שעלו לארץ והיו שהחליפו גולה בגולה והלכו למקומות אחרים.

יוסי שרגא: באיראן נותרה אוכלוסייה קשה מאד מבחינה כלכלית, מה עוד שבמשך 22 השנים מאז המהפכה ועד היום, אם חלקם היו במעמד בינוני ומעלה, גם אלה הגיעו לארץ, ורוב האנשים שנשארו באיראן – 25,000 – 28,000 איש – רובם ככולם מעוטי יכולת, עם מצב כלכלי קשה, שאפשר להשוות אותם ליוצאי אתיופיה.

יוסי שרגא: נשאלת השאלה למה הם לא עולים.

יוסי שרגא: אוסיף ואומר שלרובם יש בארץ קרובים מדרגה ראשונה, ולכן שואלים: אם זה המצב, למה באמת הם לא באים?

יוסי שרגא: מה קורה?

יוסי שרגא: בנושא המשכנתאות, כידוע לכם מבצע המשכנתאות המיוחדות שנתנו לעולי איראן עומד להסתיים ב-31 בדצמבר.

יוסי שרגא: זאת אומרת, אנחנו אמורים לקראת תחילת השנה הבאה לעמוד במצב שעולי איראן יקבלו 70,000 – 80,000 – 90,000 שקל.

יוסי שרגא: צריך להמשיך במבצע הזה.

יוסי שרגא: וכפי שאמרו כאן החברים, ובצדק, צריך להגדיל במקצת את המשכנתה.

יוסף יצחק פריצקי: מהי ההוצאה התקציבית של הדבר הזה?

ישראל שוורץ: בשנת 2001 לפי דעתי יממשו בערך 50,000 – 60,000 משקי בית.

ישראל שוורץ: תכפיל את זה ב-300.

יוסף יצחק פריצקי: זה 15 מיליון שקל.

יוסף יצחק פריצקי: אבל אני מדבר על המשך המבצע.

ישראל שוורץ: אבל כשאתה מגדיל כאן, אתה צריך לראות את כל האחרים.

ישראל שוורץ: אני לא יכול להתחייב.

ישראל שוורץ: בדרך כלל מבצעים כאלה מתחדשים.

ישראל שוורץ: זה לא שיש החלטת ממשלה להפסיק את המבצע.

יוסי שרגא: אני מבקש לדאוג שהמבצע הזה יימשך אחרי דצמבר 2001.

ישראל שוורץ: אני מעריך שהוא יימשך.

יוסי שרגא: אני מאד מקווה שכן.

יוסי שרגא: ולא, אנחנו בצרה צרורה.

יוסי שרגא: ואם אפשר וניתן להגדיל את הסיוע הזה ב-20,000 – 30,000 דולר במקרים מיוחדים, עשינו הרבה, ואז גם נמשוך במילא את אותם יהודים שאנחנו אומרים שהם נמצאים שם בדרגה ראשונה ולא עולים.

חנוך צמיר: במסגרת החיסיון על הנתונים של העלייה מאיראן בכל זאת אנסה לדבר בממדים טיפה יותר כלליים כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.

יוסף יצחק פריצקי: הרי התקווה הציונית היא שיום אחד המשרד שלך ייסגר.

חנוך צמיר: אני מצטרף לתקווה הזאת.

צבי הנדל: בתנאי שהוא ייסגר לא בגלל שפסה הציונות אלא כי כולם כבר יהיו בארץ.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי, כולם מבינים את זה.

חנוך צמיר: אלה המספרים הכלליים.

חנוך צמיר: אם אתם מעוניינים לדעת, למשל, חיתוך גילאי של המגיעים, שהוא מעניין, הייתי אומר שרוב המגיעים הם בגיל עד 50.

חנוך צמיר: ילדים משמעותם רבה בקרב המספרים האלה.

חנוך צמיר: אתן לכם דוגמה.

חנוך צמיר: בשנת 2000 הגיעו 105 ילדים בגיל 6 עד 18.

חנוך צמיר: זה מסבר את האוזן על מה אנחנו מדברים.

חנוך צמיר: ב-1999 הגיעו בגילאים האלה 57.

חנוך צמיר: השנה, כפועל יוצא ממה שאמרתי, הגיע כמובן מספר נמוך יותר.

חנוך צמיר: לגבי הדברים שנאמרו כאן.

חנוך צמיר: אני חושב שברמה של ניתוח המצב, והמסקנות מניתוח המצב, אין חילוקי-דעות בין הממשלה כממשלה לבין הדברים שנאמרו כאן.

חנוך צמיר: אכן יש חלון הזדמנויות מסוים.

חנוך צמיר: אכן כולם מעונינים שיגיעו, ואני מעז לומר שמי שבאמת רוצה להגיע גם יכול לצאת, ולא אפרט כרגע.

חנוך צמיר: עלתה פה נקודה עקרונית מאד מעניינת, שאני חושב שגם מולה עשינו איזו שהיא פעילות, שאני מקווה שתתן תוצאות, והיא הפזורה האיראנית בארצות-הברית.

חנוך צמיר: אני בהחלט מסכים עם הכיוון שנאמר כאן, אבל אני חושב שאנחנו כמערכת, משרד הקליטה והסוכנות היהודית בנינו איזה שהוא מסד ל"קמפיין" מיוחד בקרב יוצאי איראן בארצות-הברית.

חנוך צמיר: לא אפרט את כל הפרטים, אבל המשמעות של ה"קמפיין" המיוחד הוא שאנחנו נראה במי שעזב את איראן ונמצא איקס זמן, כמובן לא בלתי-מוגבל בארצות-הברית, ורוצה לעשות עלייה לישראל, נראה אותו כאילו יצא מאיראן, על כל המשמעויות של הדברים שנאמרו כאן.

חנוך צמיר: זה חידוש גדול מאד והוא משמעותי מאד.

חנוך צמיר: יוסי שרגא יעדכן אותנו אם זה כבר מופץ בשטח, אבל מנקודת המבט של משרד הקליטה זה קיים, זה ישנו וזה מוכן.

צבי הנדל: מה גודל הקהילה בלוס-אנג'לס?

יוסי שרגא: בלוס-אנג'לס יש כ-40,000, 15,000 בניו-יורק, ועוד כ-5,000 במקומות אחרים.

יוסי שרגא: בסך-הכל 60,000.

חנוך צמיר: כלומר, אתה יכול למצות את זכאותך כ"איראני" לא יותר מ-12 חודש בארץ אחרת.

חנוך צמיר: פה אנחנו מרחיבים את זה לכיוון השלוש שנים.

חנוך צמיר: הוא נמצא שלוש שנים בארצות-הברית, החליט בכל זאת להגיע למדינת ישראל, נראה בו כאילו עזב את איראן אתמול.

חנוך צמיר: זה מאד משמעותי, וזה גם כן כדי לזרום עם הכוונה הכללית שכולנו מסכימים אתה.

חנוך צמיר: עם כל הצניעות, יש לי ניסיון ויכולת ניתוח את הנתונים הסטטיסטיים כדי להגיד גם את המשפט הזה.

חנוך צמיר: אני אשמח אם אתבדה, אבל בואו נזכור גם את זה.

צבי הנדל: מר שרגא, הוזכר פה שהסוכנות היהודית נתנה לארגון מענק של 75,000 דולר והוא הורד ל-25,000 דולר.

צבי הנדל: האם אתה מצוי בענין הזה?

יוסי שרגא: אני מצוי אבל לא לגמרי.

יוסי שרגא: אני יכול להגיד שבסוכנות יש קיצוצים בכל התחומים, כולל התחום הזה.

יוסי שרגא: מה עוד שיש ירידה בעלייה, כך שנותנים פר-עולה.

יוסי שרגא: כשהסוכנות נתנה 75,000 דולר לארגון היה מדובר על 1,500 עולים בשנה.

יוסי שרגא: היום אנחנו מדברים על פחות מ-300 עולים בשנה.

צבי הנדל: יש לי בקשה אליך.

צבי הנדל: בבואך למשרד תבקש ממי שאחראי בתחום הזה לבדוק את הנושא ותעבירו לי בכתב פירוט מדויק, איך זה קטן, ונראה מה נוכל לעשות.

שמואל בן-שמואל: לגבי הכספים של ממשלת איראן המוקפאים על-ידי ממשלת ארצות-הברית, לפי דעתי זה לא ריאלי לחשוב בכיוון זה.

שמואל בן-שמואל: גם חוקתית זו בעיה גדולה.

שמואל בן-שמואל: זה לא ריאלי.

צבי הנדל: יש נושא מסוים שרצית להתייחס אליו?

שמואל בן-שמואל: לא.

שמואל בן-שמואל: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, קודם-כל אני רוצה להודות לך על שכינסת את הישיבה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שאין לנו שם שליח עלייה ואין לנו שם אפשרות לעשות הסברה ודברים שאנחנו עושים בכל מדינה אחרת, אבל עדיין יש רדיו ועדיין יש שידורי טלוויזיה, שקולטים אותם בצלחות, ואחרות.

יוסף יצחק פריצקי: השאלה שאני שואל אתכם היא האם אתם מסוגלים – יכול להיות שלזה צריך לתת לכם מימון וסיוע, ופה נהפוך עולמות בשביל לתת לכם מימון וסיוע – להעביר מסר לאנשים שם, בשידורים בשפה הפרסית שיקומו ויעלו לישראל.

יוסף יצחק פריצקי: אולי צריך להגדיל את תקציב השידורים בפרסית?

יוסף יצחק פריצקי: לעבוד על זה.

יוסף יצחק פריצקי: משום שעם כל הכבוד הראוי, אני לא מזלזל, חלילה, בדיור.

יוסף יצחק פריצקי: אבל כשסבי עלה לארץ, אמנם לפני 100 שנה, אף אחד לא נתן לו משכנתה.

יוסף יצחק פריצקי: שדדו אותו במדבר, הוא הגיע לארץ, גידל פה 13 ילדים, כולם למדו והם בעלי השכלה אקדמאית וכולם בארץ.

אברהם אביר: בענין עידוד האנשים לעלות לארץ, יש לי ניסיון בזה, כי טיפלתי בדברים רבים.

אברהם אביר: כששקט שם, כמו עכשיו, כולם שוכחים.

אברהם אביר: כשהיה משחק כדורגל בפרס, למחרת כולם רצו לברוח משם.

אברהם אביר: אחרי שבוע שכחו.

מוטי שעבני: דיברת על עיקול כספים בארצות-הברית.

מוטי שעבני: לא צריך לנסוע עד ארצות-הברית, צריך לעקל את הכסף בארץ.

מוטי שעבני: לממשלת איראן יש פה כסף, מנפט, בסכום של שני מיליארד דולר, משנת 1979.

יוסף יצחק פריצקי: תקחו עורך-דין ותגישו תביעה.

יוסף יצחק פריצקי: זו מדינה חופשית.

שמעון חצב: אני ציינתי שרוב העולים יכולים להגיע לדירה עם המשכנתה הזאת, אבל אמרתי שיש מספר מצומצם מאד של מקרים חריגים.

שמעון חצב: לא דחיתי את הדברים שאמרו חבריי.

עדנה עמנואל: חבר-הכנסת פריצקי אומר לעשות תעמולה כדי שהיהודים יבואו.

עדנה עמנואל: אנשים באים אלינו צועקים ובוכים: למה הבאתם אותנו לכאן?

עדנה עמנואל: איפה התנאים הטובים שהבטחתם לנו?

עדנה עמנואל: תחזירו אותנו.

יוסף יצחק פריצקי: תפני אותם אליי.

קמראן זהביאן: אני דיברתי עם משפחה שבאה לפרס, רצו להשאיר את הבת שלהם ולחזור.

קמראן זהביאן: האבא אמר לי: יותר טוב למות בכבוד.

קמראן זהביאן: אני לא יכול להגיד לבן שלי שאני לא יכול לקנות לו נעלי "אדידס".

קמראן זהביאן: אנחנו נבוא כשנוכל לבוא עם ידיים מלאות.

קמראן זהביאן: זאת התשובה.

משה פויררושתמיאן: למה לא נותנים לנו לדבר ולהתבטא?

צבי הנדל: אני רוצה להגיע לתוצאות.

צבי הנדל: יכול להיות שצריך לקיים פעם דיון תיאורטי, לא לפתרון בעיות, אולי יום עיון בנושא של עולים מאיראן ואז כולם ידברו.

צבי הנדל: יש בעיה מנטאלית וקשה מאד לעשות השוואות, ואין לי ספק שגם אתה, חבר-הכנסת פריצקי, לא התכוונת לכך כשדיברת על הסבא שעלה לארץ, כי אז זה היה ההרגל, והיום כשיושב יהודי עשיר באיראן, שהיה רגיל לחיות במעמד מסוים, הירידה הזאת קשה לו מאד.

צבי הנדל: מהנתונים שקיבלתי אתמול בישיבה סגורה לגבי העלייה מאיראן, יש אפשרות תיאורטית לעלות, כמו שאתם אומרים.

צבי הנדל: יש מתח גדול.

צבי הנדל: אם יש מישהו שבדרכון שלו יש חותמת שהוא היה פעם בישראל, הסיכויים שלו קלושים מאד.

צבי הנדל: נוער לפני גיוס, שהיום זה גיוס חובה, שפעם אפשר היה להמיר את הגיוס בכסף והיום אי-אפשר, גם הוא בבעיה, ואז ממילא זו בעיה של כל המשפחה.

צבי הנדל: אבל אלה מהווים 1% - 2% מהאוכלוסייה.

צבי הנדל: ל-99% מהאוכלוסייה אין בעיה.

צבי הנדל: המשימות שאנחנו צריכים לקחת על עצמנו ולסיים אותן, כמינימום הכרחי, ואחר-כך נדבר על המקסימום, הן קודם-כל שב-1 בינואר לא ייפסק המסלול של 300,000 שקל שדיברנו עליו.

צבי הנדל: יכול מאד להיות שאם נצליח, ואני אבדוק את זה גם עם משרד השיכון, להגביר את העלייה מאיראן אולי כמבצע לתקופה מסוימת – השאלה אם זה יועיל, אני לא יודע, צריך לבדוק את זה עם מי שמתעסק עם זה, חלק פתוח, חלק לא פתוח - אם מבצע כזה יועיל, שיהודים באיראן יידעו שמי שעולה בשנה זאת הוא יקבל משכנתה יותר גדולה ובשנה הבאה לא – אני לא יודע.

צבי הנדל: אני שומע מחנוך צמיר, ואני סומך עליו, שכשעשו את המבצע הנוכחי זה לא נתן קפיצה בעלייה.

חנוך צמיר: היתה עליה מסוימת אבל לא דראמטית.

שהנז נקוקאר: השם "מבצע אסתר" יהיה מתאים.

צבי הנדל: הענין של דיור ציבורי ובכלל דיור להשכרה הוא בעייתי מדרגה ראשונה, לא רק לגבי עולי איראן אלא לכולם.

צבי הנדל: אני רוצה ללמד זכות על שר השיכון שעשה מאמצים גדולים להביא להחלטה שבונים דירות להשכרה אבל האוצר עורם קשיים עצומים.

צבי הנדל: זה ויכוח ישן.

צבי הנדל: אנחנו נלחמים על זה ואני מקווה שאם הבעיה תיפתר היא תיפתר תוך שנתיים.

צבי הנדל: היום מחכים עשרות אלפים בתור.

חנוך צמיר: למעלה מ-50,000 זכאי דיור ציבורי.

צבי הנדל: למעלה מ-50,000 מחכים בתור רק עד שנתון מסוים.

חנוך צמיר: לא עולים אלא זכאי דיור.

חנוך צמיר: הרי בהגדרה לא כל העולים בכלל זכאים.

חנוך צמיר: מבין הזכאים המספר הוא למעלה מ-50,000.

ישראל שוורץ: התור מורכב גם מוותיקים, לא רק מעולים.

צבי הנדל: בקיצור, אנחנו בענין הזה בקטסטרופה אמיתית.

צבי הנדל: אמנם זו צרת רבים, אבל לפעמים כשהצרה היא גדולה אז עושים גם מאמץ מיוחד לפתור אותה.

צבי הנדל: אני מעיד על משרד השיכון שהוא עושה מאמץ בענין הזה, ואולי אנחנו בכנסת לא מספיק עוזרים לו כדי לצאת לבנייה להשכרה, שאני מאד מאמין בה, והמדינה לא צריכה להשקיע בזה כסף.

צבי הנדל: אני מקווה שבסוף זה כן יילך ואז זה לא ענין של יותר משנתיים והבעיה נפתרת כמעט במכה.

צבי הנדל: בנושא של המשרד שלכם לא בדיוק הבנתי את הבקשה.

צבי הנדל: אני לא מכיר דבר כזה שהמדינה נותנת עזרה לארגון כלשהו.

צבי הנדל: אם תביאו לי קצה חוט שיש לזה איזה שהוא תקדים אני מוכן לטפל בזה, אבל כך זו כאילו ירייה באפלה.

אברהם אביר: יש נכסים של יוצאי איראן שאנחנו לא מוצאים אותם והם בידי האפוטרופוס הכללי.

אברהם אביר: הם מחפשים את הבעלים.

יוסף יצחק פריצקי: ובינתיים מה הוא עושה בהם?

אברהם אביר: המקומות האלה בינתיים סגורים.

אברהם אביר: בירושלים אני מכיר שניים כאלה.

צבי הנדל: יש לי הצעה.

צבי הנדל: תקחו מקום מוגדר, שאתם יודעים שזה הספור שלו ושהוא לא מנוצל עכשיו.

צבי הנדל: תוציאו מכתב לאפוטרופוס הכללי, עם העתק אלי, אל המשרד לקליטת עלייה ולסוכנות היהודית, עם פירוט ספציפי, שברחוב שלוש 8, למשל, עומד בנין שהוא סגור ובלתי שמיש, אנחנו יושבים ליד התחנה המרכזית בתל-אביב והעולים מפחדים להגיע אלינו, אנחנו מבקשים להעמיד לרשותנו את הבנין לתקופה מסוימת ומתחייבים לתחזק אותו וכו', ואני מתחייב להפעיל את כל הלחץ האפשרי ולעזור לכם כדי שהענין יסתדר.

צבי הנדל: אם תדעי שארגון אחר קיבל פתרון אחר, שהמדינה נתנה לו, תגידי לי, למרות שאני לא מאמין שיש דבר כזה.

יוסף יצחק פריצקי: האם העמותה שלכם מוכרת לצורכי תרומות?

עדנה עמנואל: כן.

צבי הנדל: הדבר המרכזי שנצטרך לדאוג לו הוא שהמשכנתאות לא ייפסקו בתקופה הקרובה.

צבי הנדל: אני מקווה שהענין הזה יוכרע מחר, אבל להערכתי זה הכיוון, שנצא למאבק, ועל הנושא הזה עוד נצטרך לשבת בינינו ולראות איך לתאם את הענין.

עדנה עמנואל: אנחנו היינו מקבלים ממשרד הקליטה אוטובוסים כדי להסיע את העולים למקומות הקדושים, שזה מאד חשוב להם, וגם להכרת הארץ.

עדנה עמנואל: גם זה נפסק לפני שנתיים – שלוש שנים.

חנוך צמיר: אני לא מצוי בפרטים של הענין הזה.

חנוך צמיר: בעקרון המשרד מסייע להתאחדויות העולים בפעולות מהסוג הזה.

צבי הנדל: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד בגדול, שרמת הציפיות תהיה מתואמת בינינו.

צבי הנדל: אנחנו לא משרד ממשלתי.

צבי הנדל: הביצוע הוא בידי משרדי הממשלה.

צבי הנדל: העבודה השוטפת שלכם צריכה להיות עם משרדי הממשלה.

צבי הנדל: כשיש דבר קרדינאלי, אסטרטגי, כמו למשל העלייה מאיראן, שצריך לשנות את כללי המשחק של הממשלה בגדול, שלשמחתי חלקם הגדול שונה עוד לפני שהגעתם לכאן – אז אנחנו מתערבים ככנסת.

צבי הנדל: אבל את העבודה השוטפת של קבלת תקציב אתם חייבים לעשות מולם.

צבי הנדל: יש גם התאחדות משותפת של הארגונים שדרכה אפשר להפעיל לחצים.

צבי הנדל: אני יכול להרים טלפון לסגן שר הקליטה וללחוץ עליו, אבל אני לא יכול ללחוץ בשבילך ולא בשביל השני.

נוריאל חסיד: שלא תהיינה אי-הבנות, שלא ניראה מסכנים כל-כך.

נוריאל חסיד: אנחנו עושים הרבה מאד דברים.

נוריאל חסיד: אנחנו מקבלים עזרה שכל-כולה לקליטת עלייה, ואנחנו לא נוגעים בזה.

נוריאל חסיד: למשל, יש מימון של יהודים איראנים למבצע "מלכת אסתר", שזה טיולים בארץ, סמינרים, ימי עיון שאנחנו מבצעים.

נוריאל חסיד: אנחנו עושים הרבה מאד דברים יוצאים מן הכלל, אבל העזרה הממשלתית בארץ היא אפסית.

נוריאל חסיד: המשרד לקליטת העלייה הפסיק את נושא הטיולים.

נוריאל חסיד: אני איש טיולים, אני אוהב את הארץ ולטייל בה והפסקתי לפנות אליהם, משום שכולנו משקיעים עשרות שעות בחודש, בהתנדבות.

נוריאל חסיד: שבועיים רצתי ובסוף אמרתי: עזוב, אני לא רוצה את זה.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי שהן עגונות.

נוריאל חסיד: יש לנו בעיה עם ארבע המשפחות האלה.

נוריאל חסיד: יש לנו עוד אישה עם חמישה ילדים שהבעל עצור באיראן והוא לא יכול לעלות לארץ.

נוריאל חסיד: לא כולם התחתנו עם גויות, אבל יש כאלה שלא יכולים לעלות לארץ.

נוריאל חסיד: יש לנו בעיות קשות מאד עם הנשים הבודדות האלה.

נוריאל חסיד: פנינו לרבנים שימצאו דרך לפתור את הבעיות האלה כי אנחנו לא יודעים איך.

נוריאל חסיד: יש בעיות לא בדיוק של אסירי ציון, אבל משפחה שהשאירה שם את כל הרכוש וברחה – משפחת שמואלי – האשה ברחה קודם ואחר-כך הבעל, או להיפך.

נוריאל חסיד: האנשים האלה באו לכאן ללא כלום, כל רכושם שם, ובימים אלה אני מטפל אישית בענין המשכנתה שלהם.

צבי הנדל: אין תחליף לליווי אישי של מתנדבים.

צבי הנדל: הממשלה לא תהיה תחליף למתנדבים.

נוריאל חסיד: אנחנו לא רוצים את זה.

נוריאל חסיד: אנחנו רק מבקשים עזרה כספית.

צבי הנדל: מה פירוש עזרה כספית?

צבי הנדל: מה אתה מצפה שיעשו למשפחה שאמרת שהם ברחו אחד-אחד?

נוריאל חסיד: אני באמת לא יודע.

נוריאל חסיד: אני רוצה להעלות את זה - - -

צבי הנדל: מה הבעיה שלהם?

צבי הנדל: פנית למשרד כלשהו?

צבי הנדל: הכנסת לא תטפל עכשיו במשפחה.

צבי הנדל: אם יש משפחה בעייתית, או שתיים, אני מוכן לקבל על עצמי לטפל בה ולעזור לפתור את בעיותיה, אבל זאת לא שיטה.

צבי הנדל: אם יש עשרים משפחות כאלה, יש משרד ממשלתי שצריך להגיע אליו.

צבי הנדל: אתם צריכים להבין שאין פתרונות כלליים לבעיות פרטיות.

צבי הנדל: בעיות פרטיות צריכות להיות מטופלות בפנצטה.

שהנז נקוקאר: אבל אפשר לשפר את התנאים הסוציאליים.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.