ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 154, 2001-07-23 12:00

צבי הנדל: פנה אלי ידידי ורעי אבשלום וילן וסיפר לי על מקרה שהיה עם דרכון שהיה מופקד בבנק עידוד ובמקרה חירום אי-אפשר היה לקבל אותו.

צבי הנדל: הסיפור ידוע למי שנמצא כאן.

צבי הנדל: אני חייב לומר מראש שאמרתי לו שאני לא מייחס חשיבות לפתרון בעיות קטנות כגדולות, אבל התשובה שקיבלתי מבנק עידוד - בקונסטלציה הקיימת כשצריך למצוא איזשהו פתרון לאותו עולה שמקבל הלוואה מותנית ואין לו אפשרויות אחרות – יכול להיות שתפתור את הבעיה.

צבי הנדל: אני לא רוצה שיקרו מקרים כאלה כי לאותו אדם בודד, גם אם המערכת כולה עובדת בצורה מאוד הגיונית ומובנת, עבורו זה מהווה מאה אחוז טעות.

אבשלום וילן: אני נדרשתי לנושא אחרי מקרה פרטי די מזעזע.

אבשלום וילן: עולה חדש כמדומני מארגנטינה או מארץ דרום אמריקאית אחרת, דרכונו היה כבטוחה להלוואה ורצה הגורל ואביו נפטר והוא היה צריך להגיע להלוויה.

אבשלום וילן: את הטלפון על כך הוא קיבל ביום ששי אחר-הצהרים ועד יום ראשון בבוקר לא יכול היה להוציא את דרכונו וזאת כאשר ביום ראשון הייתה ההלוויה.

אבשלום וילן: אני דרשתי דיון בוועדה כי אני חושב שיש פה בעיה עקרונית.

אבשלום וילן: לא יכול להיות מצב כזה שנשללות מאנשים זכויות אדם הכי אלמנטריות במדינת ישראל בסוף המאה ה20- והראיה שאדם לא יכול היה לצאת להלוויית אביו כתוצאה ממקרה שקרה.

אבשלום וילן: אני חושב שצריך למצוא כאן פתרון שירצה את כל הצדדים, אבל שלא יהיה מצב שעולה חדש לא יוכל לקבל מה שכל אדם במדינת חוק זכאי לקבל.

אבשלום וילן: אני חושב שהוועדה צריכה להידרש לנושא ולחפש פתרון.

ראובן שלום: אני בטוח שמקרה מצער כמו שאירע לא יקרה שוב.

ראובן שלום: מדובר בפתרון שאי-אפשר היה לחשוב עליו לפני עשר שנים כשלא היה סידור של שיחות עקוב אחרי ולא היו מוקדי קישור וכולי.

ראובן שלום: אלה ההנחיות שיצאו בעקבות המקרה כי הוא באמת מקרה מצער שקרה.

מיכל שטרית: האפשרויות הן או להביא ערבים, או להביא את המעסיק שלו כערב וכולי.

מיכל שטרית: זה קורה בשלב הראשון וזה קורה כל פעם כשהוא רוצה לצאת.

מיכל שטרית: נניח שאותו אדם פונה לבקש דרכון ישראלי, כי הרי לפי החוק היום בן-אדם שהוא אזרח ישראלי צריך לצאת מהארץ עם דרכון ישראלי למרות שלא כולם מקפידים על זה, הוא פונה לבקש דרכון ואז חברת עידוד פונה אליו ואומרת לו שהיא יודעת שהוא הזמין דרכון ומבקשת שיסור אליה כדי לתת לה איזושהי בטוחה שהוא לא יצא מהארץ.

מיכל שטרית: אז הוא יכול לבוא ולתת איזושהי בטוחה שהוא רוצה.

מיכל שטרית: אם הוא רוצה ומבקש, הוא יכול גם לבקש להפקיד את דרכונו כבטוחה במקום להביא ערבים או במקום לתת כסף.

מיכל שטרית: זו הפרוצדורה ומכאן הגענו לסיטואציה שאתם תיארתם כי הגברת בחרה לתת את דרכונה והדרכון היה מופקד בעידוד.

ראובן שלום: אם זה קורה ביום אנחנו מתקשרים עם משרד הקליטה, אבל בשעות כאלו ובמצבי חירום כאלה, זה מה שמנחה אותנו.

ראובן שלום: אם חס ושלום יגיע אלי מקרה שבמשך חודש יש מאות פניות כאלה במשך הלילה, נדע שיש בעיה ונצטרך למצוא פתרון.

אלכסנדר צינקר: אני רוצה לשאול לגבי עולה חדש שנמצא שנתיים בארץ ויש לו דרכון.

אלכסנדר צינקר: הוא רוצה לצאת לחו"ל ולצורך זה הוא קונה כרטיס אבל לחברה שלכם נודע על כך והיא מבקשת שני ערבים או משהו כזה.

אבשלום וילן: יש כאן בעיה עקרונית.

אבשלום וילן: אומרים לעולה חדש שיביא ערבים, אבל הוא לא מכיר ואין לו את מי להביא, כך שכדי לקבל את ההלוואה, הוא שם את הדרכון שלו.

אבשלום וילן: השאלה כאן היא האם אנחנו יכולים לגזול ממישהו את חופש התנועה בגין בטוחה כלשהי גם כשזה נעשה מרצונו, אבל זה נעשה כי אין לו אלטרנטיבה, ואז מגיעים למקרה מאוד מוזר כמו שקרה כאן ואז החברה הלכה ואמרה שהיא תפעיל שכל ישר – וזה בסדר, ואין לי בעיה עם חברת עידוד – אבל בכל אופן ברמה העקרונית ועדת קליטה צריכה לשאול את עצמה את השאלה הזאת.

אבשלום וילן: השאלה היא האם זה הגיוני שאזרחים ישראלים נותנים את תעודת המסע שלהם כבטוחה להלוואה של כמה אלפי שקלים.

צבי הנדל: מה שקורה הוא שרוצים לבוא לקראת העולה החדש שהמעסיק שלו עוד לא מכיר אותו, אין לו מי שיחתום על ערבות, אין לו חסכונות וכולי, ולכן הוא רוצה להפקיד את הדרכון וכך הוא מראה שהוא לא יברח.

צבי הנדל: זאת עוד לא בטוחה שאותו עולה יחזיר את הכסף, אבל במקרה שלנו מאחר שלאחר זמן מסוים זה הופך למענק, זו כן בטוחה מסוימת.

צבי הנדל: אתה כאילו הופך את היוצרות ואומר מה פתאום לוקחים את הדרכון, אבל זו דרך, מה עוד שיש כאלה שלא מוציאים בכלל דרכון, כך שאין בעיה.

צבי הנדל: אם הוא לא מוציא דרכון, אין חשש, הוא נמצא בארץ ולא יוצא.

צבי הנדל: עבור העולה זה מהווה פתרון.

יורי שטרן: בנק עידוד בסך הכל מעביר לעולים סכומי כסף והלוואות.

ראובן שלום: אני לא רוצה ליצור כותרות, אבל אם היינו יודעים את אחוז העולים שבתקופה הראשונה יוצאים מהארץ ולא חוזרים אליה, וכאן מדובר בעשרות אחוזים מאלה שיוצאים בתקופה הראשונה ולא חוזרים אליה ואני לא מדבר על כלל העולים.

ראובן שלום: אני מדבר על עשרות אחוזים מאלה שיוצאים בתקופה הראשונה.

ראובן שלום: אני חושב שדבר זה פוגע גם בעולים וזה מכמה סיבות.

ראובן שלום: אני מניח שהסכום שהמדינה משקיעה בעלייה הוא מוגבל.

ראובן שלום: הסכום שהמדינה יכולה להשקיע בעולים הוא סכום מוגבל.

ראובן שלום: אם זה יתפזר לריק, הסכום עבור כל עולה יקטן.

ראובן שלום: התדמית של העולים.

ראובן שלום: קודם כל, הציבור הישראלי חושב שזה דבר נכון ואני חייב לומר לכם שבבדיקות שעשינו עולה שגם ציבור העולים חושב שזה תהליך נכון.

ראובן שלום: התגלגל לידי ספר שהוצא בימים האחרונים שנקרא "עור".

ראובן שלום: אלפי אנשים קוראים את הספר ובשורה הראשונה נאמר: "היא, אנה, עלתה מרוסיה, אביה הסתלק עם סל הקליטה ועם השכנה".

ראובן שלום: זה דימוי שפוגע בעולים.

ראובן שלום: אני לא רוצה להיכנס למדיניות הממשלה כי הממשלה כשהחליטה, ידעה למה החליטה.

ראובן שלום: אני רק אומר שהדימוי הזה, אם הוא ילך ויתרחב, עלול לפגוע חס ושלום גם בעולים וגם בעלייה.

ראובן שלום: לכן אני אומר שבבדיקות שעשינו עולה שגם העולים עצמם חושבים שהתהליך הזה מוצדק וגם הציבור הישראלי חושב כך.

ראובן שלום: לכן צריך להבין שהזכות היא זכות, היא זכות חשובה.

אבשלום וילן: צריך לחשוב האם לא הגיע הזמן למצוא כלי פחות חריף שלא מחזיק את האנשים באמצעות דרכוניהם.

צבי הנדל: על פניו נראה לי שהפתרון הוא טוב ואני קורא לחבריי שאם ימצאו פתרון יותר טוב במקום הפקדת הדרכון, אני אשמח לעשות כל מאמץ יחד אתכם במשרד לקליטת העלייה או בכל מקום שצריך על מנת ליישם את הפתרון הטוב יותר.

צבי הנדל: על רגל אחת לא נראה לי שיש דבר יותר קל ויותר פשוט מהפקדת הדרכון במקרה הזה, למרות שזה קצת צורם ואני מסכים שזה צורם, אבל בגלל הצרימה הזאת, הדבר האחרון שאני רוצה להגיע אליו זה לגרום נזק לעולה.

צבי הנדל: אני מודה לכל הנוכחים.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.