ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 135, 2001-05-08 11:00

צבי הנדל: שלום וברכה לכולם.

צבי הנדל: שלום כבוד שר הקליטה, שבאופן זמני הוא נקרא סגן שר, אדוני המנכ"ל, חבריי חברי-הכנסת.

צבי הנדל: אני ביקשתי לזמן את הישיבה הזאת כיושב-ראש ועדה טרי שרוצה לשמוע על הדברים הרלבנטיים שהמשרד עוסק בהם.

צבי הנדל: מאחר שיש לי רצון גדול לשיתוף-פעולה בכל דבר שיכול לסייע גם להביא עולים לארץ וגם לקלוט אותם היטב, חשוב שנהיה מתואמים ונדע מה שיותר, כי אני בטוח שיש מאבקים כאלה שחבריי חברי הכנסת ואנוכי יכולים לעזור.

צבי הנדל: כשהמשרד נאבק אתם לבד אולי כוחותיו דלים יותר, כי מרובים צרכי עמך ישראל ותקציבו קטן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, כדרכי הכנתי סקירה עם שקפים, אבל לצערי הרב המציאות לפעמים יותר חזקה מאתנו.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אמרת, היושב-ראש, שנשמח לשתף פעולה.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, אני גם פונה אליכם באיזו שהיא מצוקה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, האנשים שנמצאים בוועדה הזאת יודעים שאני לא עושה דראמות על ריק על-מנת אולי לזכות בשורה בעיתון.

יולי יואל אדלשטיין: הבוקר התקיימה במשרדי ישיבת עבודה בין המנכ"ל שנמצא כאן לבין סגנית הממונה על התקציבים במשרד האוצר, שלצערי לא נמצאת כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שנציגים שלה לפחות נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: לאלה בינינו שלא יודעים, ואני מתאר לעצמי שכולם יודעים, ברוך השם אחרי ויכוחים רבים אנחנו נמצאים בקצב עלייה של בערך מטוס לשבוע עם כמאה איש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכולם שמדובר באנשים שכן עברו את כל הבדיקות של משרד הפנים, של הקונסולים שנמצאים באדיס-אבבה ונמצאו זכאים לעלייה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מדבר על שערוריות העבר, למרות שגם על זה אולי אפשר לדבר, איך קלטו אותם ולמה פתאום לא נמצאו מרכזי קליטה ולמה פתאום אנחנו עוד פעם בשנת 1990-1991 עם שכירת בתי-מלון במחירים של בתי-מלון - ואני שומע מה שאני בעצמי אומר - עבור העולים האלה וללא כל פתרונות קליטה.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אנחנו נמצאים במצב בכלל אבסורדי.

יולי יואל אדלשטיין: אני שוב חוזר ואומר, אדוני היושב-ראש, אני מתבייש שבזה אני פותח כאן את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: היום אחר-הצהריים נוחת מטוס עם מאה עולים, ואם אתם שואלים אותי כמי שבכל-זאת גם לא חדש במשרד ומכיר את המשרד, הדבר היחידי שאני יכול לעשות הוא לפנות אליכם בקריאה אישית שכל אחד יקח משפחה הביתה.

מרינה סולודקין: למשרד האוצר, לעובדים.

יולי יואל אדלשטיין: אולי, אבל אני מאחל לאותם עולים להיפגש עם אנשים יותר נחמדים ויותר קשובים ביום הראשון שלהם בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני פונה אליכם ולא לאף אחד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, יש לי קבלות של עשייה במשרד הקליטה ואני לא עושה דראמות על ריק, אבל זה המצב.

יולי יואל אדלשטיין: חובות מחודש פברואר לכל אלה שהשכירו את הבנינים לסוכנות היהודית – ונמצא כאן מנכ"ל מח' העלייה ואולי גם אנשים נוספים – באמצעות הסוכנות היהודית שכרנו את המבנים.

יולי יואל אדלשטיין: החובות לא משולמים, היזמים כבר אומרים: לא ניתן אוכל לאותם עולים.

יולי יואל אדלשטיין: זה המצב.

יולי יואל אדלשטיין: התשובה הפוליטית של האוצר: זה לא אנחנו, שהשר שלכם ידבר עם השר שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מבין למה זה צריך להיות.

יולי יואל אדלשטיין: מה גם שכרגע שמעתי ברדיו שכבוד שר האוצר נפגש עם אנשי הבית הלבן בימים אלה, אז קשה לי קצת להגיע אליו לוושינגטון בשלוש שעות.

יולי יואל אדלשטיין: דבר שני ששמעתי ואני מסרב לשמוע: אולי אנחנו בינתיים לא נביא את העולים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת גם תשובה מקצועית ששמעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני מאד מתנצל שאני לא הולך לפי הסקירה שתכננתי, אבל אני נמצא כאן במצוקה אמיתית.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא היום הראשון שלי במשרד ובדרך-כלל אני לא עומד חסר-אונים וצועק.

יולי יואל אדלשטיין: אבל תגידו לי מה לעשות בנושא הזה, אם אנחנו כוועדה לפחות יכולים לעשות, כי נפשי קצה בענין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אם זאת כבר בקשה שצריך להביא לדיונים וצרחות, אז אני לא יודע מה לא.

יולי יואל אדלשטיין: אם עבור קליטה ראשונית של עולי אתיופיה לא נמצאים תקציבים ואנחנו יושבים בדיונים חכמים על עידוד העלייה.

סופה לנדבר: שראש הממשלה יגיע לוועדה.

צבי הנדל: אדוני סגן השר, אני מבין שאתה מדבר על חוסר תקציב לקליטת העולים מאתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: נכון מאד.

סופה לנדבר: לא רק מאתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר כרגע על בעיה ספציפית של תשלום חובות וגם תשלום ראשוני למה שנקרא מעטפת קליטה בשלב הראשון לאותם עולים שבעוד ארבע-חמש שעות אמורים לנחות בשדה התעופה בן-גוריון.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי אלא לזעוק ואני בעצמי מתבייש.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא בתפקיד של פעיל ציבורי שזועק.

יולי יואל אדלשטיין: אני בתפקיד שאמור לתת פתרונות, אבל אין לי אלא לזעוק בפניכם.

צבי הנדל: אחרי שהבנו שזה הנושא החשוב ביותר, אני בכל-זאת רוצה שתתן לנו סקירה על המשרד.

צבי הנדל: אנחנו לא בורחים ואנחנו נחזור ונסכם מה אנחנו עושים גם לגבי הנושא הזה אחרי שניוועץ ונשמע גם את חבריי חברי הכנסת ונראה איך אנחנו מוצאים פתרון.

צבי הנדל: ייתכן מאד שנצטרך לדבר עם השר האמיתי, ראש הממשלה.

צבי הנדל: אבל בינתיים אני מציע שתמשיך בסקירה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני מאד מודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: גם מתוך היכרות עם הוועדה הזאת אני סמוך ובטוח שהדברים שלי לא רק יירשמו בפרוטוקול אלא יילקחו לטיפול ואני מקווה שבעוד כמה שעות מישהו סוף-סוף יתעורר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש סליחה על הסטייה מהסקירה המקורית, אבל זה נעשה מכורח הנסיבות.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור כרגע לדברים שביקשת, אדוני היושב-ראש, שאציג לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל, אתם רואים את הנתונים הבסיסיים גם בחוברת שבפניכם, למי שקשה לראות בשקף.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר כאן בנתוני עלייה בעשור האחרון, שהם כבר מעבר לעשור האחרון, משנת 1989 לפי ארצות המוצא.

יולי יואל אדלשטיין: המספרים מדברים בעד עצמם ולא אתעכב עליהם.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור מייד לעמוד 5 ואני רוצה להפנות את תשומת-לבכם לעובדה מעניינת שהיא לדעתי גם צריכה להיות, למרות הדברים שאמרתי בפתיח שלי, צריכה להיות אולי אחד הנושאים שנדונים בוועדה זו.

יולי יואל אדלשטיין: ב-10 – 11 השנים האחרונות חיים עם הנחת יסוד, אדוני היושב-ראש, כמו שבשנים גשומות אנחנו שמחים מאד שהכינרת מתמלאת ואנחנו לא חושבים שיכולות להיות גם שנים פחות גשומות, ואז רק בשנה כזאת אנחנו נזכרים שצריך להתפיל מים או לעשות עוד כל מיני דברים.

יולי יואל אדלשטיין: כנ"ל גם עם נושא העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חיינו בתוך הנחת יסוד שהעלייה זה משהו שמטבע הדברים לא נפסק.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, הגיעו כמעט 200,000 עולים בשנים 1990-1991, ועכשיו רק 60,000 – 70,000 עולים לשנה, אבל זה זורם.

יולי יואל אדלשטיין: מצד אחד זה זורם אז לא צריך אולי להתאמץ יותר מדי ולחשוב על עידוד עלייה או טרום קליטה או תוכניות מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: מצד שני זה זורם, אז בינינו, אדוני היושב-ראש, אני בוודאי לא ברצינות מתכוון לזה, אבל איזו שהיא מחשבה שעוברת בראשנו: עם קצב כזה של עלייה, אז מה זה באמת חשוב אם הגיעו 1,800 עולים מארגנטינה או 1,700 עולים מארגנטינה, או הביאו אלף עולים מצרפת או 1,200 עולים מצרפת.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה בסך-הכל הגדול?

יולי יואל אדלשטיין: אני בוודאי לא מתכוון לדברים האלה, אבל איזה שהוא דפוס חשיבה שהתפתח, אולי הוא-הוא עכשיו שמכה בנו כש"פתאום" גילינו שמאגר העלייה מברית-המועצות לשעבר זה לא בור ללא תחתית ופתאום אנחנו מגלים שקצב העלייה יורד מכל מיני סיבות, ולא אפרט, ומסתבר שרק עכשיו אנחנו צריכים להתכונן ולחשוב על תוכניות אמיתיות גם בפעילות שלנו כממשלה, שלנו כסוכנות יהודית ושאר הארגונים ברחבי ברית-המועצות לשעבר, וגם שלנו כממשלה וכסוכנות בקהילות חשובות כמו ארגנטינה, צרפת, דרום-אפריקה, קהילות שבהחלט מהוות פוטנציאל לעלייה.

יולי יואל אדלשטיין: באותה נשימה, וגם כפי שאתם רואים בשקף, אני רוצה באותה הזדמנות גם להזמין את הנוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: בחישוב קל אתם יכולים לגלות שבעוד שבועיים נמצא את עצמנו בעשור ל"מבצע שלמה" ועם עשרים שנה להתחלת "מבצע משה" שהיה ב-1984.

יולי יואל אדלשטיין: גם בחדר הזה יושבים אנשים שהיו שותפים למבצעים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: לצורך הענין הזה מתוכננת סדרת אירועים של הממשלה ושל הסוכנות היהודית ושאר הגופים – צה"ל ודאי, ואני חושב שאם נפעל נכון בנושא הזה, אלה יהיו אירועים לא רק על-מנת להראות עד כמה אנחנו בסדר אלא אירועים על-מנת להראות, כפי שאמרת, אלו אנשים נפלאים קלטנו בעשרים השנים האחרונות, מה ההישגים של העדה הזאת במדינת ישראל בעשרים השנים האחרונות, ומה עלינו עוד לעשות על-מנת שההישגים יהיו עוד יותר יפים מכפי שאנחנו רואים כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 7 – השתקעות ראשונית של העולים לפי אזורים בארץ 1989 – 2000.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן אין נתונים מפתיעים.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר כאן בפריסה ארצית ואני לא צריך להסביר פה מה עשה גל העלייה האחרון לגליל ולנגב.

יולי יואל אדלשטיין: כולם יודעים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אפרופו ועדת הקליטה, אדוני היושב-ראש, וודאי משרד הקליטה, זאת משימה ועל זה גם דיברנו עם חבריי חברי הכנסת בישיבות שונות, המשימה שלנו לדאוג לכך שהתופעה הזאת לא תהיה זמנית.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, שלא יקרה אותו תהליך בעייתי ביותר שעוד פעם אוכלוסיות יותר חלשות יישארו בפריפריה ובערי פיתוח, ואלה שידן קצת משגת או שמצאו עבודה במקצוע ינועו בהכרח לכיוון המרכז.

יולי יואל אדלשטיין: לא אתעכב כרגע איך עושים את זה, אבל לדעתי, עם היערכות נכונה בתחומי תעסוקה, דיור וקליטה חברתית, אפשר לדאוג לכך שהתהליך הזה יהיה לפחות תהליך מבוקר, אם לא נעצור אותו.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 8 – השתקעות ראשונית של העולים באזורי פיתוח (פריפריה) – בדיוק על זה דיברתי ואני מציע לא להתעכב על זה עוד פעם.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לעמוד 9 – ערים קולטות עולים.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לעשות פילוחים שונים, אבל ברור שגם בפילוח זה אתם תראו אחוזים ובעוד דקה נעבור למספרים מוחלטים.

יולי יואל אדלשטיין: הדברים מדברים בעד עצמם.

יולי יואל אדלשטיין: מצד אחד יש ישובים לא גדולים שרוב האוכלוסייה בהם עולים חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: דוגמה מאד בולטת היא בני עיש, ולעומת זה יש ערים גדולות שגם האחוז וגם המספר האבסולוטי הוא גבוה מאד.

יולי יואל אדלשטיין: דוגמאות: נצרת, אשדוד, ולפעמים גם בערים הגדולות ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: אמנם האוכלוסייה הזאת קצת פחות בולטת בערים כמו ירושלים, תל-אביב וחיפה, אבל עדיין מדובר במספרים מאד-מאד גבוהים של אוכלוסיית העולים, עם כל המשתמע מכך.

יולי יואל אדלשטיין: אני בעצמי, מקצועית, מאד לא מסכים עם עצמי כשאני אומר "אוכלוסיית עולים", כי ברור שזה עולם ומלואו והמספר הזה רק נותן נתון מאד ראשוני, אבל בתוך זה ודאי בכל עיר אפשר לעשות ניתוח הרבה יותר מעמיק של מהי אוכלוסייה בכל עיר ועיר.

יולי יואל אדלשטיין: העלייה לפי קבוצות גיל – אין לי מה לפרש, פרט לדבר שסתם צריך לחזור עליו מפעם לפעם הודות לאי-אלו אמירות מלפני כמה וכמה שנים עדיין לפעמים – אני מקווה שכבר לא, אבל אני רק אומר את זה לצורך המספרים – מתקבל הרושם של עליית קשישים.

יולי יואל אדלשטיין: הנתון הזה אף פעם לא היה נכון וגם כרגע הוא לא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בהתפלגות אוכלוסייה קלאסית ואני מקווה שכל דמוגרף יאשר מה שאני אומר כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: מקצועות עיקריים של העולים.

יולי יואל אדלשטיין: שוב, הדברים מדברים בעד עצמם.

יולי יואל אדלשטיין: בשקף הזה בולט בהעדרו הענין שאין עליו נתון מדויק של תעסוקה מקצועית של אותם אנשים בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה, מבחינת השפה המשותפת שלנו, ואני מניח משותפת לנו ולחברי הוועדה ולאלה שעוסקים בנושא, כשאנחנו מדברים על אבטלה בקרב העולים, לפחות עבורי המושג אבטלה זה לא רק מישהו שיושב בבית ולא יוצא לעבודה.

יולי יואל אדלשטיין: גם כשרופא עובד בתחנת דלק או מהנדס עובד בשמירה, אנחנו בהחלט מבינים מה המשמעות גם לאותן משפחות וגם לכלכלה ולמדינה כולה.

יולי יואל אדלשטיין: הנתונים, כפי שאתם רואים, פשוט מדהימים.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 13 – נתוני סיוע ישיר לקליטת העלייה, 1989-2000.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות משרד הקליטה בשקף הזה כפי שאתם רואים אותה, דברים שהם לכאורה אוטומטיים וביורוקרטיים, אבל ודאי שמאחורי כל פעולה כזאת מסתתרת עבודה רבה של עובדי המשרד ואני מניח שבשם כולם אני יכול רק לומר להם תודה על הענין.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 14 – פתרונות דיור 1989-2000.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאני לפעמים בפרץ ציני אומר בתוך המשרד, אנחנו מגיעים כרגע לנושא הקל ביותר מפעילויות המשרד והוא פתרונות הדיור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע מייד לחלק את הנושא לשניים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שאני צריך להיות פרשן, כי אתם רואים את המספרים.

יולי יואל אדלשטיין: רק כדאי לשים לב לביצוע משכנתאות, דבר שהוא בהחלט משביע-רצון.

יולי יואל אדלשטיין: אם נבין שלא מדובר פה ביחיד שלוקח משכנתה אלא ביחידה משפחתית, ברור שמדובר ברכישות ברמה מאד גבוהה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זה, אני חושב שאכלוס של אלה שידם לא משגת לקחת משכנתה ולצאת לדרך עצמאית, זה נתון שצריך להדאיג אותנו הרבה יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לעבור מייד לפירוט בעמוד 16 שבעצם נותן אילוסטרציה טובה למה שאני מתכוון לומר.

יולי יואל אדלשטיין: אתם רואים שמשרד הקליטה יכול בתחום הזה בהחלט להשתפר ולתת עוד 300 או 500 יחידות, או עוד 1000 יחידות, אבל ברור שמבחינת הפרופורציות בין מה שמשרד הקליטה נותן כפתרונות במיוחד באזור מחוז תל-אביב ומחוז ירושלים, שם הבעיה הכבדה ביותר, לבין תור הממתינים שמוערך – ולא נפתח ויכוח סוער אם זה 51,000 או 100,000, כי במספרים האלה זה פשוט לא רלבנטי, זה ויכוח סרק כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני יכול לומר שמשרד הקליטה ימשיך לתת את אותם פתרונות שהוא נותן.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מבחינתנו זה מקבצי דיור, ואם אנחנו מסתכלים על השקף הזה אנחנו נראה שבלי תוכנית מקבצי דיור אני חושב שהייתי צריך לסגור את אגף האכלוס, כי לא היתה שם פעילות אמיתית.

יולי יואל אדלשטיין: עם זה, אני מאד מקווה שהפעולות שאני שומע עליהן, שלא באקראי, ואולי זו גם הצעה שלי לוועדה - בפעולות שמתכוון לנקוט משרד השיכון בתקופה הקרובה, אני מקווה מאד שהדברים האלה קצת יזוזו, גם במיידי, כלומר בדיקה של דירות פנויות שמתבצעת זה עתה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שבדברים האלה נקיים דיון כולל גם בהשתתפות ראשי משרד השיכון ואנחנו כמשרד הקליטה ודאי נשמח להשתתף.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים, כפי שאמרתי, עם מקבצי דיור, כי זאת התוכנית היחידה שכרגע איך שהוא מזיזה את התור, אבל עבור אוכלוסייה מאד ספציפית – קשישים יחידים וזוגות קשישים.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 17 – עולים "חסרי דיור" זכאים לדיור ציבורי לעולים שעלו בשנים 1989-2000 – זה בדיוק מה שאמרתי ולא נפתח ויכוח כרגע אם המספר יותר גדול או יותר קטן.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 18 – מימוש המשכנתאות לעולים שעלו בשנים 1989-2000 לפי שנת עלייה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי מה להוסיף על זה.

צבי הנדל: בקשר לוויכוח, המספרים האלה הם של זכאים שרשומים.

צבי הנדל: אני מבין שרשמו רק עד שנת עלייה מסוימת.

יולי יואל אדלשטיין: תלוי באיזו לשכה, באיזו עיר.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, אני מודע לוויכוחים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק אומר שמבחינתנו המעשית זה ויכוח אקדמי.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות נוספת של המשרד כולו ואגף אכלוס במשרד, אני רוצה להזכיר את זה בפני חברי הוועדה שמלווים את הנושא לא מהיום.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שאנחנו מאד-מאד צמצמנו גם את מספר אתרי הקראוונים וגם את האוכלוסייה שעדיין נמצאת שם, אבל כמי שאף פעם לא אהב תאריכי יעד למיניהם ומבצעים למיניהם, אני חושב שכרגע נוצרה הזדמנות אמיתית בפני משרד הקליטה ומשרד השיכון וכל מי ששותף אתנו בדברים האלה, לסיים את הפרק הזה של אתרי קראוונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה מגיע לעולים שנמצאים באותם קראוונים, שלא נראים בדיוק אותו דבר כמו שנראו בשנת 1990-1991.

צבי הנדל: אתה יודע שיש חילוקי-דעות בנושא הזה.

צבי הנדל: אני חושב שיש עולים שנקלטים בבתי מלון וזה גרוע אלף מונים מאשר בקראוונים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אתה צודק בהחלט.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק רוצה לומר לך בגאווה בלתי-מוסתרת, עם כל הצניעות, בתקופתי לא נקלטו עולים בבתי מלון.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם הודעתי הודעה מאד-מאד מסוכנת, דווקא כשנתקבלה החלטה מיוחדת בקיץ 1998 בנושא של יהודי קווארה, שכל עוד אני כאן הם לא ייקלטו בקראוונים.

יולי יואל אדלשטיין: עולי קווארה ברוך השם הגיעו ולא נקלטו בבתי מלון ולא בקראוונים אלא נקלטו כמו בני-אדם במקומות טובים ויפים וראויים לקליטה, ועם קצת מאמץ אפשר לעשות את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, בין רע לרע יותר, על זה אפשר לנהל שיחה מה יותר גרוע, משפחת עולים שיושבת בחדר במלון בקומה 12 או משפחת עולים שיושבת באתר קראוונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק לא מבין למה שיחה שלנו צריכה להתנהל בין רע לרע יותר ולמה אי-אפשר לאתר מקומות ראויים.

יולי יואל אדלשטיין: אכסניית נוער או בית-ספר שדה שלוקחים אותו לטווח ארוך באמצעות הסוכנות היהודית, כפי שאנחנו יודעים לעשות, והופכים לאתר קליטה לכמה שנים, אלה תנאים ראויים לבני-אדם שמגיעים אלינו.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן פרק ללא שקף בנושא של פינוי אתרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאד-מאד מקווה שתוך כמה חודשים נשב בוועדה זו ונדווח על התקדמות אמיתית ועל פתרונות דיור אמיתיים לאלה שעדיין תקועים באתרי קראוונים.

יולי יואל אדלשטיין: מנושא הדיור נתקדם לנושא של סיוע ליזמים עולים בקרן לעולה העצמאי – עמוד 19.

יולי יואל אדלשטיין: זה נושא מרתק.

יולי יואל אדלשטיין: החברים הוותיקים כאן יודעים שלפני עשר שנים היו לא מעט גיחוכים כשאמרו יזמות בקרב עולים חדשים, מה הם מבינים?

יולי יואל אדלשטיין: מי יהיו יזמים, הרוסים שהגיעו מברית-המועצות?

יולי יואל אדלשטיין: האתיופים?

יולי יואל אדלשטיין: הנתונים מדברים בעד עצמם.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר גם באנשים שיצאו לדרך עצמאית, ולפעמים פיתחו קריירה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: לפעמים מדובר באנשים שיצרו סביבם מקומות עבודה, ולא אפתיע אף אחד אם אומר שבעסק כזה מטבע הדברים יש נקלטים כשכירים, גם עולים אחרים, בני משפחה.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מדובר כאן באלפי מקומות עבודה שנוצרו בסיוע מינימלי של המדינה, עם DEFAULT מאד קטן.

יולי יואל אדלשטיין: זה נתון לא שלי אלא גם של הבנקים ושל שאר המשרדים, ומה שהצלחנו לעשות אי-פעם זה להגדיל קצת את ההלוואה.

יולי יואל אדלשטיין: האנשים במשרד שאחראים על התחום הזה הציגו לי תוכניות קצת חדשניות בתחום הזה, ואני מאד מקווה שברגע שהענין יהיה קצת יותר בשלב אופרטיבי, אז נציג אותן לוועדה ונשמע גם דעות של החברים, כי לדעתי זה אחד המסלולים הזולים ביותר והיעילים ביותר של יצירת מקומות עבודה לעולים חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, זכאות של העולים לקבלת הלוואה עד לפני שבוע היתה שבע שנים לכלל העולים מיום עלייתם ועשר שנים לעולי אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: בישיבת שרים לעלייה, קליטה ותפוצות לפני כמה ימים התקבלה החלטה להאריך עד עשר שנים לכלל העולים ועד חמש-עשרה שנה לעולי אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאד מקווה שלא יוגשו שום ערעורים על-ידי שרי הממשלה על ההחלטה הזאת, ותוך שבוע נראה אותה כעוברת לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 20 – ממצאי סקר שביעות רצון לעולי ברית-המועצות לשעבר לאחר שלוש וחצי שנים בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: הנתונים לפניכם ואני מציע שנעבור לעמוד הבא – ידיעת עברית בקרב עולי ברית-המועצות לשעבר לאחר שלוש וחצי שנים בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לעשות קצת "פאוזה" מהשקפים ולומר קודם-כל כמשפט, ככותרת.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שידיעת עברית בקרב העולים הוא נושא שצריך להדאיג אותנו.

יולי יואל אדלשטיין: היינו יכולים להגיע להישגים יותר משמעותיים, ואני מדבר על כלל העולים כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שיש פה פריצת-דרך.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב זכרוני זו פעם ראשונה שיש שיתוף-פעולה פורה עם משרד החינוך בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: עד עכשיו היתה חלוקה מאד מלאכותית, לטעמי, שמשרד החינוך אחראי על ההוראה, הסוכנות אחראית על תחזוקת הבניינים, ומשרד הקליטה אחראי על טיולים, פעילות חברתית וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: זו פעם ראשונה שהחלוקה הזאת קצת נשברת, לשמחתי, ואני מקווה מאד שנושא האולפנים יעבור איזה שהוא רענון.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שהמשרד ברמה של מטרות, כבר בשנה הזאת, ודאי וודאי בשנה הבאה, נכנס יותר, בתיאום עם שאר משרדי הממשלה, כמובן, לכל הנושא של נוער בסיכון.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מדבר על בני נוער שהכל נהדר אצלם במערכת החינוך, הם מצליחים וכולם מוחאים להם כף.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מתערב בפעילות של משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא נכנס לנושא של בני נוער, שלצערי הרב נמצאים כבר בטיפול של הקולגה שלנו עוזי לנדאו והצוות שלו.

יולי יואל אדלשטיין: אין לנו כבר מה לעשות עם הענין הזה אלא להצטער עליו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר כרגע על אחוזי נשירה גלויה, לא סמויה, מבתי הספר מקרב העולים – כ-10% בקרב עולי אתיופיה, 5% עד 12% ביישובים שונים בקרב עולי ברית-המועצות לשעבר.

יולי יואל אדלשטיין: אלה דברים שבהחלט מדאיגים אותנו מאד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ניכנס יותר לנושא הזה בכל מה שקשור לפעילות קהילתית, כמשרד הקליטה, כי כפי שאמרתי אנחנו לא משרד המשטרה ולא משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להגיע להישגים, כי אנחנו יודעים גם מה הניסיון שלנו בתיאום עם שאר המשרדים.

יולי יואל אדלשטיין: למה אני נכנס עכשיו לנושא הזה פתאום עם איזו שהיא סטייה?

יולי יואל אדלשטיין: יושבת כאן גב' שרה כהן, מנהלת המח' לשירותי רווחה במשרד הקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: הנחת היסוד שלי תמיד היתה שלפחות עם ילדים ובני נוער נושא העברית הוא פחות רלבנטי, כי הם משתלטים בענין השפה.

יולי יואל אדלשטיין: פתאום אנחנו מגלים שאחד החסמים הקשים ביותר בשילוב בני נוער בחברה הוא דווקא עברית, ובני נוער שנמצאים כבר כמה שנים בארץ נופלים בין הכיסאות ונושרים מן המסגרות.

יולי יואל אדלשטיין: גב' כהן נתנה לי אתמול מושג חדש שכבר מתחיל להסתובב בינתיים במערכת האקדמית – אל-לשוניים.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת שהרוסית כבר לא כל-כך שגורה בפיהם, אם אני מדבר על עולי חמ"ה, ועברית הם לא רכשו בצורה אמיתית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נתקלים כבר בתופעה של בני נוער שהם כמעט אנאלפאביתים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שבהתערבות נכונה אנחנו נתגבר על הנושא הזה.

צבי הנדל: אני מבין שיש אולפן יום למבוגרים ויש אולפן ערב.

צבי הנדל: איך מתפרנס העולה שלומד באותה תקופה באולפן יום?

יולי יואל אדלשטיין: התשובה הרשמית-ביורוקרטית, אם תרשה לי, תהיה שהאדם שעלה לארץ אמור להיכנס לאולפן בתקופה הראשונית שלו בארץ, כשמרכיב המחיה נמצא בתוך סל הקליטה בזמן שהוא לומד באולפן.

יולי יואל אדלשטיין: זאת התשובה הרשמית.

אבשלום וילן: יש לכם סטטיסטיקה כמה עולים מתוך המיליון שהגיעו בעשור האחרון, להוריד הילדים, כמה עולים לא הלכו לאולפנים, וחלק מהבעיה אולי נעוץ במספרים הקשים האלה?

חנוך צמיר: קשה להגיד שלא הלכו לאולפן, אבל נשרו.

חנוך צמיר: כמעט כולם מתחילים, השאלה כמה מסיימים.

יולי יואל אדלשטיין: כמה מסיימים ובאיזו רמה, והשאלה של חבר-הכנסת וילן הנחתה אותנו גם בלי נתונים אמיתיים סוציולוגיים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מה שניסינו לעשות במשרד, ובוודאי נמשיך, זה לחשוב איך להתמודד עם זה.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, להרחיב קצת את הזכאות לאולפן, בהנחה שאדם מגיע ולמחרת היום הוא הלך להתפרנס בעבודות מזדמנות, כמו שמירה, ואמר: עברית אני אלמד אחר-כך.

יולי יואל אדלשטיין: פתאום אחר-כך מסתבר שכבר אין לו זכאות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הרחבנו קצת את הנושא הזה, פלוס השתלמויות ערב שאנחנו נותנים, גם קורסי עברית.

יולי יואל אדלשטיין: אולפני תעסוקה שמלכתחילה אולי יעלו את האנשים למסלול כלשהו ויתנו להם גם מוטיבציה.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, אנחנו מחפשים פתרונות.

צבי הנדל: בקיצור, הדבר היחיד שמעודד את העולה החדש ללמוד עברית הוא הרצון לדעת לדבר עם החברה בישראל.

צבי הנדל: אין לו שום עידוד פיננסי אחר.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה עד שנת 1988 וותיקי העולים שיושבים כאן זוכרים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אז לא היתה קליטה ישירה, ועל-מנת לקבל דמי כיס ממשרד הקליטה היית צריך להירשם באולפן ללימוד עברית וגם להביא - - -

חנוך צמיר: עם עולי המערב שאין להם סל קליטה זה עד היום כך.

יולי יואל אדלשטיין: אלה שלא במסלול של סל קליטה.

יולי יואל אדלשטיין: אלה שהם במסלול של סל קליטה, שהם החלק הארי של העולים, בעצם אין להם מוטיבציה, פרט לאותם דברים, מה שעניתי לחבר-הכנסת וילן, שאנחנו מנסים ליצור אולפני תעסוקה, משהו שיתן להם מוטיבציה נוספת ללמוד באולפן.

צבי הנדל: מדינת ישראל קמה רק לפני 53 שנה ואנשים הגיעו מכל מדינות העולם כמעט.

צבי הנדל: אחד הדברים הייחודיים, המרכזיים, החזקים ביותר שמשמרים את החברה הישראלית היא השפה.

צבי הנדל: העובדה שהצלחנו להביא לידי כך שידידי נודלמן ולנדבר וכולם מדברים באותה שפה, זה הדבר המרכזי.

צבי הנדל: דרך אגב, שאלו אותי בארגנטינה מהי השפה השנייה בישראל.

צבי הנדל: אמרתי: עברית.

צבי הנדל: מעבר לבדיחות, הענין הזה בעצם משמר אותנו.

צבי הנדל: יש הרבה מאד נקודות מחלוקת, אבל לפחות העברית.

צבי הנדל: בעיניי זו משימה מדרגה עליונה, כי אחרת הסיכויים שלנו שהאוכלוסייה הזאת תיקלט בישראל הם נמוכים מאד, כי חוץ מהשפה יש לנו עוד עשרים דברים שהם בעיות גדולות שאנחנו צריכים להתמודד אתן.

יצחק גאגולה: המשרד עוד לא עלה על הנקודה המרכזית, מה הסיבה לממצאים האלה בקשר ללימוד עברית.

יצחק גאגולה: אני יכול לומר לכם סיבה, אבל הייתי רוצה לשמוע משהו יותר ממוסד, כי אתם בדקתם מה הסיבה לדבר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנדפדף ונעבור לעמוד 23 – מסלול קליטה ממוצע למשפחת עולים מברית-המועצות, שעונה על השאלות הרלבנטיות שנשאלו, כמו הרכב סל קליטה.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 24 – מסלול קליטת רופאים.

יולי יואל אדלשטיין: הכותרות של השבועות האחרונים, אדוני היושב-ראש, נתנו לנו קצת צבע וטעם בנושא של קליטת רופאים ומה הרופאים עוברים לפני שהם נקלטים בצורה אמיתית במערכת.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 25 – מסלול קליטת מהנדסים – אני רוצה להפנות את תשומת-לב הנוכחים שבגל העלייה האחרון הגיעו לארץ יותר מהנדסים מהמספר שהיו בכלל במדינת ישראל עד כה.

יולי יואל אדלשטיין: גם אם נוריד את המבוגרים שביניהם, או מהנדסי כורים או מהנדסי קרח שהם אולי פחות רלבנטיים, גם אז אנחנו עדיין מדברים על פוטנציאל של תעסוקה נכונה לעוד עשרות אלפי מהנדסים פרט לאלה שהשתלבו כבר.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה של חבר-הכנסת וילן היא מאד רלבנטית.

יולי יואל אדלשטיין: לפעמים שמעתי, לצערי, גם מראשי תעשיינים את הדברים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: הם אומרים: כן, אבל זה לא בדיוק המקצוע.

יולי יואל אדלשטיין: ובחדר הזה יש לא מעט חברים שיסכימו אתי לפחות בנושא ברית-המועצות, ואני בטוח שגם בשאר המדינות יימצאו אנשים שיתנו תשובה, אבל לפחות לגבי ברית-המועצות הכשרת המהנדסים התבצעה בצורה כזאת שהבסיס הרחב של שלוש השנים הראשונות של הלימודים היה משותף לכולם ורק אחר-כך עצם ההתמקצעות בתחום הספציפי.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו כמשרד הקליטה יחד עם משרד העבודה והרווחה למדים שנושא ההסבה לא מהווה קושי גדול.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 26 – מסלול קליטת מדען.

יולי יואל אדלשטיין: כבר עברנו 11 שנים של קליטת עלייה ומדובר בכל מיני תוכניות המשך שמוכרות אפילו כשם צופן, קוד לוועדה, כמו קמ"ע – קליטת מדענים עולים -ושאר התוכניות שהיו לא מעט מלחמות סביבן, אבל בינתיים הן מוכיחות את עצמן, למרות שיש לא מעט קשיים בנושא הזה.

ד”ר ברוך אייל: קליטה ארוכת טווח בהשוואה לאחרים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה צודק.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר על קליטה, חוץ מקליטה ראשונית.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מלגה שנותנים לשנים הראשונות, ויש גם בחדר הזה אנשים מקרב חברי הכנסת שעברו את המסלול הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר-מכן מדובר על קליטה לטווח ארוך, כפי שנאמר.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 27 – מסלול קליטת אח/ות.

יולי יואל אדלשטיין: מקצוע נדרש.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר גם באלה שצריכים לקבל הסבה, אקדמאים מתחומים שונים, וגם לפראמדיקוס למיניהם שנכנסים לתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 28 – מסלול קליטת סטודנט.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה להתעכב יותר מדי, רק אומר לכם כמה דברים.

יולי יואל אדלשטיין: מנהל הסטודנטים, שהוא משותף למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית, עושה לדעתי עבודת קודש.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה, כפי שאני מזהה אותה, היא בכך שהסיוע של מנהל הסטודנטים הוא לשלוש שנים, כולל מכינה, ולכן בשנה הרביעית ללימודים, שהיא השנה השלישית לתואר A.B, ודאי מדובר כאן בהתמודדות לא קלה של סטודנט עולה מול שאלת שכר-לימוד ופרנסה.

יולי יואל אדלשטיין: כמלת אגב, אדוני היושב-ראש, ובעצם קיבלתי ממך את ההזמנה לענין הזה ואני בטוח שאפגוש עוד חברי כנסת נוספים – תוכנית שח"ק - שירות חברתי קהילתי של סטודנטים עולים, שהיא דומה לפר"ח, אבל ביחס לסטודנטים עולים נמצאים בה סטודנטים מכל הגלויות, שבעצם תורמים לקהילה ותמורת כך מקבלים חצי שנה נוספת של מימון שכר-לימוד.

יולי יואל אדלשטיין: בטיפול באוכלוסיות מיוחדות מדובר כרגע בסטודנטים יוצאי אתיופיה וקווקז.

יולי יואל אדלשטיין: מבלי להזדקק למלגות אני רוצה לומר שחלה מהפכה בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אחת מהמהפכות ראיתי במו עיני כשנתנו סיוע מיוחד לעולי קווקז והמספרים השלישו את עצמם תוך שנתיים בקרב הסטודנטים.

יולי יואל אדלשטיין: רק לסבר את האוזן בקשר ליוצאי אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בכאלפיים סטודנטים במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת כל מיני דברים קשים שאנחנו שומעים אני חושב שזו תעודת כבוד, ועדיין הבעיות לא קטנות בהתמודדות הכלכלית, וקיימנו כבר מספר פגישות בתוך המשרד איך לחלק את העוגה הקטנה הזאת על-מנת גם לאפשר לסטודנט עולה כזה כניסה עד כמה שאפשר רכה לתוך המוסד, גם לא לאפשר לאחת/אחד כזה לנשור מן הלימודים דווקא אחרי שנתיים של לימודים בגלל מצוקה כלכלית או צורך לפרנס משפחה, וכדומה.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 29 – קליטה בקהילה – פעילות שמוכרת לחלק גדול מן האנשים ברמה של אירועים, של מרכזי תרבות, של שיח תרבויות, אותו שילוב שעליו דיברנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמדובר גם ברצון שלנו כמשרד הקליטה לתת, אם לא תעסוקה במלוא מובן המלה, אז גם עיסוק לאומנים מקרב העולים, וגם ודאי ברצון שלנו שהם יתרמו לקהילה.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, הרציו של מרכזי תרבות בערים שונות, כולל ערי פיתוח, לדעתי ברוב המקומות מצדיק את עצמו, ואתה רואה גם קהל וגם ילדים ונוער מכלל הקהילה, אדוני היושב-ראש, נהנים במרכז הזה מפעילות של אומנים עולים, והדברים מדברים בעד עצמם.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 30 – הקמת מרכזי תרבות לפי מחוזות – נעבור עליו, כי התייחסתי לזה.

יצחק גאגולה: בנושא הזהות היהודית, זה פרוייקט משותף לגופים נוספים פרט לסוכנות היהודית?

יולי יואל אדלשטיין: זהות יהודית זה פרוייקט בתוך אגף בכיר לקליטה בקהילה, והוא פועל גם באולפנים וגם עם רשויות מקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: היתה איזו שהיא הפסקה ואני מאד מקווה שההפסקה הזאת נסתיימה ותימשך הפעילות עם הרשויות המקומיות בתחום הזה.

שמואל הלפרט: מהו התקציב למטרה הזאת?

בוריס מפציר: זה כלול בסעיף חברה ותרבות וזה יכול להגיע ל-40% מהתקציב היישובי.

בוריס מפציר: התקציב היישובי הכללי מגיע לעשרים מיליון ₪.

בוריס מפציר: זאת אומרת, אתה יכול להגיע לסדר-גודל של שלושה עד חמישה מיליון ₪ רק מתקציב היישובים.

בוריס מפציר: חוץ מזה עוד כמה מיליונים דרך פעולות יזומות על-ידי המשרד.

אמנון כהן: ואם ועדת היגוי של הרשות המקומית לא מעונינת בזהות יהודית, זה לא יהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מניח שאותם אנשים במשרד שעוסקים בנושא הזה מכירים בחשיבותו.

יולי יואל אדלשטיין: בדו-שיח פורה עם הרשות המקומית אני מקווה מאד שהבעיה הזאת יכולה להיפתר.

יולי יואל אדלשטיין: לשאלתו של חבר-הכנסת כהן, אני לא נתקלתי בהרבה רשויות מקומיות שאמרו שאין צורך בפעילות הזאת.

בוריס מפציר: הפעילות הזאת מתקיימת בכל היישובים.

יצחק גאגולה: רציתי לשאול על פעולות קליטה בקהילה, מרכזי תרבות.

יולי יואל אדלשטיין: היתה יוזמה שלי, שבבסיסה אותה הנחת יסוד שהזכרתי, שצריך לתת איזה שהוא עיסוק לאומנים עולים גם לתרום לקהילה.

יולי יואל אדלשטיין: פתחנו כמה מרכזי תרבות.

יצחק גאגולה: אלו פעולות מתקיימות שם?

יצחק גאגולה: שנית, האם הן מתקיימות כל יום בשעות אחר הצהריים?

יולי יואל אדלשטיין: חבר-הכנסת גאגולה, זאת הנקודה היפה בעיני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא קומיסרים של תרבות ולא באים לרשות ואומרים: אתם חייבים לבצע שלושה קונצרטים, ארבעה ערבי מחול וכו'.

יולי יואל אדלשטיין: קמה ועדת היגוי במרכז כזה מקרב האומנים העולים תושבי אותו מקום.

יולי יואל אדלשטיין: יצחק גאגולה: השאלה אם יש פיקוח על המקומות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: בהמשך לדבריי הקודמים בענין השפה, יכול להיות שאנחנו מדרבנים שהשפה הרוסית תשתרש ולא השפה העברית.

יולי יואל אדלשטיין: במקומות האלה אנחנו מדרבנים בדיוק להיפך מזה.

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מזה, התהליך, כפי שתמיד סברתי ואפשר גם לראות אותו, נכון שכאשר אתה פותח מקום כזה ואתה גוזר את הסרט, כל העולים הם דוברי רוסית.

יולי יואל אדלשטיין: באחד הביקורים שלי עם חברת-הכנסת לנדבר היינו בעפולה בערב שהוא לא ערב של מרכז תרבות.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה ערב הוקרה לגברת שמלמדת שם מוסיקה, לאו-דווקא לעולים חדשים, אז הדבר הזה הוא טבעי.

יצחק גאגולה: אני שמח שיש דברים כאלה.

יצחק גאגולה: אני רק אומר שאולי אנחנו מדרבנים במקומות האלה ששפת הדיבור תהיה עברית ואז אנחנו יכולים לעזור להם לחזור לשפה שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: הפעילות נקבעת על-ידי המקום, ואם יש ערב מוסיקה או מחול, אין שם שפה, והצגה יכולה להיות לפעמים ברוסית ולפעמים בעברית.

יולי יואל אדלשטיין: זה תלוי גם באומנים וגם בקהל.

יולי יואל אדלשטיין: אני עובר לעמוד האחרון בשקפים – עמוד 36, פעולות לעידוד העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: זו איזו שהיא סגירת מעגל.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו במשרד הקליטה לא יכולים לצאת ידי חובה מבלי לתת ולו תשובה מאד חלקית לכל הנושא של מספרי העולים הצונחים בתקופה האחרונה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שבראש ובראשונה פעילות נכונה שלנו בתחום הקליטה היא התשובה מבחינתי, אבל גם בפעילות יותר נקודתית בשיתוף-פעולה עם לשכת הקשר, עם הסוכנות היהודית ועם שאר הגופים אני חושב שאנחנו יכולים לתרום.

יולי יואל אדלשטיין: כאן מפורטים חלק מן הדברים, ויחד עם הנהלת המשרד אנחנו שוקדים בימים אלה על מה אנחנו יכולים לעשות במסלולי קליטה.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מבחינה ביורוקרטית מה אנחנו יכולים לתת כתשובות לקהילות נוספות כגון ארגנטינה, צרפת, דרום-אפריקה ושאר המדינות על-מנת לראות בהן לא רק פוטנציאל עלייה אלא גם לראות אותם מצטרפים אלינו בפועל במספרים קצת שונים מאלה שאנחנו רואים היום בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה רבה לסגן השר על הדיווח המקיף בנושאי משרד העלייה והקליטה.

צבי הנדל: הייתי רוצה לתת רשות דיבור לאנשים.

צבי הנדל: הייתי מאד מעוניין שנתמקד בכמה נושאים שעלו תוך כדי הדיון, ונשאלו גם שאלות, שלא נתפזר על הכל כי לכולנו יש שאלות רבות ואנחנו צריכים לסיים את הישיבה בזמן קצוב.

צבי הנדל: חשובה לי ההתייחסות בנושא עולי אתיופיה, גם בהקשר של בתי-מלון, כן או לא, וגם בהקשר של המצב התקציבי, שבסוף אנחנו רוצים גם להגיע לסיכום, כי זה דבר אקוטי ואי-אפשר להשאיר אותו פתוח.

צבי הנדל: הנושא הבא, שהוא קרוב ללבי - עולים לפריפריה או לא לפריפריה, אבל זה לא נושא לדיון על רגל אחת.

צבי הנדל: בנושא הדיור חשוב שנעלה מספר נקודות, ונושא העברית.

צבי הנדל: העברית בעיניי היא בעיה מדרגה ראשונה.

צבי הנדל: אני למדתי שבמקום שאתה לא יכול לעשות משהו בכוח תעשה בעוד יותר כוח.

צבי הנדל: בדרך-כלל מלמדים אותנו לא לעשות כך, אבל יש נקודות ורגעים בחיי מדינה שמנהיגות צריכה לקבל החלטות קשות ולא סימפטיות ולא פופולריות, כי אם לא נקבל את ההחלטות האלה זו תהיה בכייה לדורות.

צבי הנדל: אני אתן לעצמי את רשות הסיכום.

צבי הנדל: נתחיל לפי סדר הדוברים שנרשמו, ואני אנסה לשלב בין חברי הכנסת לאורחים וכך ננסה להתגבר על הכל.

צבי הנדל: חבר-הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: קודם-כל ברכות לסגן השר.

אמנון כהן: אני בטוח שתמלא את שליחותך על הצד הטוב ביותר לכלל העולים.

אמנון כהן: כולנו, כמובן, נעמוד לרשותך.

אמנון כהן: כולנו רוצים שיגיעו לכאן כמה שיותר עולים.

אמנון כהן: זה למעשה החזון של עם ישראל, שאנחנו רוצים לחיות כאן לאורך שנים.

אמנון כהן: הנושא הראשון שנגעת בו הוא שאנחנו צריכים לחשוב יחד איך אנחנו מטפלים בעולה מרגע נחיתתו מהמטוס, איך מקבלים אותו, ואם לא הגענו לכך שהדבר הזה נעשה בצורה מכובדת, אני חושב שכולנו נכשלנו.

אמנון כהן: אנחנו עלינו משם ואנחנו מכירים את ההרגשה כשאתה מגיע ומנשק את אדמת הארץ שהיא ארץ אבות למעשה, ואם מקבלים אותם בצורה לא מכובדת, זה נשאר בלבם הרבה מאד שנים.

אמנון כהן: לכן חשובים מאד הימים או השבועות הראשונים להגיעם לארץ.

אמנון כהן: אם תצטרך לצאת מוועדה זו קריאה או פנייה לאוצר ולגורמים אחרים, נעשה זאת, ובוועדות אחרות נעשה כמובן קשיים וסנקציות כדי שהדבר הראשוני הזה ייעשה בצורה מכובדת.

אמנון כהן: לעצם הצגת התוכנית, הפרוייקטים, הכל יפה.

אמנון כהן: הדברים החשובים ביותר, לדעתי, הם דיור, תעסוקה והסבה מקצועית.

אמנון כהן: בעמוד 18 בחוברת אני רואה שהמימוש למשכנתאות קטן והולך.

אמנון כהן: בשנת 2000 המימוש מגיע ל-1.7%.

אמנון כהן: זה מראה שהעולים מפחדים לקנות דירה.

בוריס מפציר: לא, לא.

בוריס מפציר: זה בגלל שהעולים נמצאים תקופה קצרה בארץ ולכן מטבע הדברים הם עוד לא התבססו.

בוריס מפציר: ככל שהוותק עולה כך גם עולה האחוז של מימוש המשכנתאות, כי קשה תוך שנה לקנות דירה.

אמנון כהן: אני בכל מקרה חושב שעל משרד השיכון להגדיל את המימון כדי שכל זוג עולים או מבוגרים, עם איחוד משכנתאות תהיה להם סוף-סוף קורת גג במדינתנו.

אמנון כהן: זה למעשה יעודד אותם להישאר בארץ.

אמנון כהן: דבר שני, הייתי מבקש להרחיב או לקיים דיון מיוחד בנושא תעסוקה.

אמנון כהן: כי אנחנו יודעים שאם העולה משתלב בתעסוקה הוא גם יכול להיות פרודוקטיבי למדינת ישראל ולחברה.

אמנון כהן: אם הרופא או המדען עובד עדיין בתחנת דלק או בניקיון, הוא לא ישתלב תעסוקתית.

אמנון כהן: אולי דרושה כאן הכשרה פנים-מפעלית, גם אולפן וגם הסבה מקצועית.

אמנון כהן: דבר אחרון, יש לנו אוכלוסיות מיוחדות במדינת ישראל שנכנסו בהגדרות.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לשים דגש על האוכלוסיות האלה גם בנושאים אחרים כמו תעסוקה וסטודנטים.

אמנון כהן: לסיום, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, אנחנו נעמוד לצדך.

צבי צילקר: כמי שמייצג כרגע את השלטון המקומי בכלל ואת אשדוד בפרט, אני רוצה לומר שאני לא מרחם על השר ועל האחריות המוטלת עליו.

צבי צילקר: כל פעם שאני מגיע למשרד הפנים או למשרד אחר אני שומע את האוצר.

צבי צילקר: יכול להיות שצריך לעשות סדר פנימי.

צבי צילקר: אם הייתי שומע שיש מאה משפחות באוויר, סליחה שאני נותן עצות, הייתי סוגר את הישיבה, מוציא את נערי האוצר ומאכלס את העולים בתוך האוצר.

צבי צילקר: כי אי-אפשר לשמוע קריאה דרמטית כזו אחרי שאנחנו קולטים עולים חמישים שנה.

צבי צילקר: אני רוצה להביע בשם השלטון המקומי את חוסר שביעות הרצון המוחלט מדרך קליטת העלייה, וזה בצד כל הקומפלימנטים שאנחנו נותנים לשר הקליטה לאורך כל העבודה שלו.

צבי צילקר: כולנו רוצים בקליטת עלייה, אבל סגירת קראוונים כמחסנים לבני-אדם והעברתם למחסנים יותר משוכללים שאתם קוראים להם דירות, לא בדור הזה.

צבי צילקר: נושא התעסוקה הוא נושא מטריד ביותר, ואני רוצה שיקום מישהו ויעשה בדיקה במשך עשר השנים כמה מקומות עבודה תרמה איזו שהיא ממשלה לעיר אשדוד – בדיוק אפס.

צבי צילקר: העובדה שעוזרים ליזמים, עוזרים ליזם רגיל גם אם הוא עולה וגם אם הוא לא עולה.

צבי צילקר: שנית, בנינו בית-כנסת אחד.

צבי צילקר: פעם טענו שאני לא רוצה לקבל את עולי אתיופיה.

צבי צילקר: בית-כנסת אחד כמרכז קהילתי נבנה לעולי אתיופיה בעיר אשדוד, ועיריית אשדוד לא קיבלה פרוטה אחת מהמדינה.

צבי צילקר: היתה ועדת מנכ"לים, ז"ל, כולם זכורים לטובה, כולם מנכ"לים נחמדים עמוסים לעייפה, ועדת מנכ"לים לא פועלת.

צבי צילקר: היתה ישיבה עם ראש הממשלה ברק שכינס את כל השרים בכינויה ועדת שרים לענייני קליטה, חברה ועוד.

צבי צילקר: הבאנו מסקנות, הכנו תוכנית עבודה.

צבי צילקר: אפשר להגיד: רבותי, תוכנית העבודה שלכם היא מקיפה מדי, היא טובה, היא לא טובה.

צבי צילקר: נבצע 10%, בואו נתחיל.

צבי צילקר: אפס תוצאות.

צבי צילקר: מרכזי תרבות.

צבי צילקר: תגידו לנו איפה בעיר כמו אשדוד, שהיא במקום הראשון בקליטת עלייה, וגם המקום השני הוא לא מקום גרוע, עם 65,000 עולים, והשבוע עוד פעם התבשרנו שעלינו במספר מדהים בשנה האחרונה.

צבי צילקר: תגידו לי כמה מרכזי תרבות הממשלה עזרה להקים.

צבי צילקר: אני רוצה לסכם, ואתם גם רוצים עצות.

צבי צילקר: עברית באולפנים.

צבי צילקר: היום נכנסים לאולפן מצד אחד ויוצאים מצד שני ובזה נגמר הענין.

צבי צילקר: זה לא טוב.

צבי צילקר: אולפן פירושו מי שגמר ללמוד אלף מלים בעברית.

צבי צילקר: לא למד אלף מלים, לא גמר אולפן.

צבי צילקר: איך עושים את זה?

צבי צילקר: אומרים להם: רבותי, מגיע לכם סל קליטה.

צבי צילקר: אתם מקבלים 80% מסל הקליטה.

צבי צילקר: גמרתם את האולפן עם תעודה ולמדתם אלף מלים, אתם מקבלים את כל הכסף.

צבי צילקר: זה בקצת כוח.

צבי צילקר: יש לי עצות ביותר כוח, אבל אני לא רוצה לומר אותן פה כי הדברים נרשמים בפרוטוקול ומפורסמים בעיתונים.

צבי צילקר: נוער בסיכון.

צבי צילקר: המשטרה קיבלה עכשיו 160 שוטרים לנושא רווחה וטיפול בנוער.

צבי צילקר: דגלו של ידידי אלי ישי היה נוער בסיכון.

צבי צילקר: מה יצא מזה?

צבי צילקר: שבאמת יש יותר נוער בסיכון.

צבי צילקר: גם היום אומרים לי אנשיי שקיצצו 30% מתקציב הקליטה.

צבי צילקר: איך אנחנו יכולים לעמוד במשימות שהחלטנו עליהן בדצמבר, הולכים לעבודה והיום מודיעים לי שיש קיצוץ ב-30%.

צבי צילקר: המשמעות היא שאני צריך לעשות שינויים בתקציב.

בוריס מפציר: מי הודיע לך הבוקר על קיצוץ בתקציב?

צבי צילקר: ראש המנהל הודיע לי הבוקר על קיצוץ של 30% בתקציב קליטה.

בוריס מפציר: זה לא נכון.

צבי צילקר: אם כך, יצאתי ברווח של 30%.

צבי צילקר: אני יודע שבתי מלון זה לא האידיאל לקליטת עולים.

צבי צילקר: יש פה חברים שמייצגים את בתי המלון בטבריה שנמצאים על סף קריסה.

צבי צילקר: שאלתי ואמרו לי שב-600 דולר לחודש, שזה כמעט מחיר דירה באשדוד לשלושה-ארבעה חדרים, אפשר לעשות אתם הסכם.

צבי צילקר: הם יחיו והעולים יחיו.

צבי צילקר: נכון, בתי מלון זה לא הפתרון, אבל כשיש מאסה קריטית של עולים אפשר לפקח עליהם, אפשר לעשות שיעורי עברית ואפשר להתחיל בהכשרה מקצועית.

צבי צילקר: יש ויכוח.

צבי צילקר: להכניס אותם לערים ולהגיד: רבותי ראשי הערים, תקבלו אותם, התשובה לא מקובלת עלינו.

צבי צילקר: דבר אחרון, בית-חולים.

צבי צילקר: יכולנו לפתור את הענין, 400 איש היו עובדים היום, ואני מדבר על יוזמה פרטית, אני לא מדבר על פרוטה אחת מהמדינה.

צבי צילקר: אני רוצה להודות לחברת-הכנסת לנדבר שנאבקת חד וחלק בנושא הזה.

צבי צילקר: אני מבקש מכולם להירתם.

צבי צילקר: אנחנו רוצים לבנות בית-חולים, בלי תקציב מהמדינה, שיעבדו בו 400 רופאים.

צבי הנדל: מה מונע זאת מכם?

צבי צילקר: נערי האוצר.

צבי הנדל: אבל אתה לא מבקש תקציב מהמדינה.

צבי צילקר: את אותה שאלה שאלו 17 חברים בוועדת הכספים, וכולם לא הבינו מה קורה.

צבי הנדל: איך האוצר יכול לעכב את זה?

צבי צילקר: במסגרת שלוש הדקות שעומדות לרשותי אני לא יכול להסביר את זה.

צבי צילקר: תזמין אותי אליך ואסביר לך בדיוק.

צבי צילקר: חברת-הכנסת סופה לנדבר יודעת בדיוק מה צריך לעשות.

צבי הנדל: חברת-הכנסת לנדבר, את תתני לי הסבר?

צבי צילקר: אדוני היושב-ראש, צריך לפעול בהרבה-הרבה יותר כוח.

סופה לנדבר: יש כוח.

סופה לנדבר: אריק שרון אמר שהוא יכול, ועכשיו נראה מה הוא יכול ומסוגל.

צבי צילקר: אם לא יהיה יזם ב-1 ביוני, ואני לא רוצה להגיד כמה מאמצים עושים כדי לדחות את זה, אנחנו נגיב בהרבה-הרבה-הרבה יותר כוח, לא כאיום, אלא הגיעו מים עד נפש.

צבי צילקר: תודה רבה, ולא סיימתי את כל ההערות.

מרינה סולודקין: אני למדתי עברית בשנות השבעים במחתרת במוסקבה.

מרינה סולודקין: לא היו ספרי לימוד אז למדנו פרקי אבות.

מרינה סולודקין: על שלושה דברים מדינת ישראל עומדת: על ביטחון, על חינוך ועל קליטה.

מרינה סולודקין: מה שעושים במשרד הקליטה, בונים את המדינה.

מרינה סולודקין: כולנו מבינים שלהיות פטריוטים, להיות בעד קליטה ופיתוח של קליטה זה דבר מאד חשוב.

מרינה סולודקין: התרשמתי מאד מהסקירה של סגן השר.

מרינה סולודקין: כאן אנחנו נותנים המלצות מה לעשות הלאה.

מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש שיולי אדלשטיין עשה בקדנציה הקודמת מהפך במשרד הקליטה שאף אחד לא רצה לראות: מרכזי תרבות, מרכזים למהנדסים וקמ"ע.

יולי יואל אדלשטיין: קמ"ע היה של הוועדה הזאת לא פחות מאשר שלי אישית.

מרינה סולודקין: וגם תרומה מאד מכובדת של היושבת-ראש הקודמת של הוועדה, נעמי בלומנטל, בנושאים רבים שטיפלנו בהם.

מרינה סולודקין: לחברי צבי אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לעשות עוד כמה דברים יחד עם סל קליטה.

מרינה סולודקין: הוא אחד ויחיד לא יכול מול האוצר.

מרינה סולודקין: אנחנו כקבוצת לחץ, כוועדת כנסת יכולים לעשות.

מרינה סולודקין: אני רוצה שבבסוף הקדנציה של הכנסת הנוכחית ב-2003 יהיה לנו ערוץ שיעורי עברית בטלוויזיה.

מרינה סולודקין: זה פשוט מאד, לעשות את כל השלבים של לימוד עברית שאנשים יוכלו לצפות בטלוויזיה וללמוד עברית.

מרינה סולודקין: לא רק לעולים מברית-המועצות לשעבר, לא רק לעולים מאתיופיה או מארגנטינה.

מרינה סולודקין: כשהייתי סגנית שרת הקליטה הייתי בקיבוץ דתי וראיתי שם אנשים שעלו בשנות החמישים והששים, שעכשיו בגיל פנסיה הם לומדים עברית, קרוא וכתוב.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאת המשימה הזאת אפשר להטיל על הטלוויזיה.

מרינה סולודקין: עשינו "לובינג" קשה מאד וחזק מאד אצל אהוד ברק.

מרינה סולודקין: שאלנו אותנו: למה עברית?

מרינה סולודקין: אולי אתם רוצים רוסית?

מרינה סולודקין: – לא, אנחנו רוצים עברית לכולם, לכל שכבות העם שעדיין לא יכולים לקרוא ולכתוב עברית.

מרינה סולודקין: חבר-הכנסת אמנון כהן דיבר על הסטודנטים הקווקזים.

מרינה סולודקין: עכשיו השלב לעשות לסטודנטים בוכרים.

יולי יואל אדלשטיין: התוכנית קיימת.

מרינה סולודקין: יש לנו הרבה רופאים סניטרים שלא יכולים למצוא עבודה.

מרינה סולודקין: אני מציעה לעשות תוכנית של מרכזי רפואה ואיכות הסביבה, כמו מרכז למהנדס, עם תמיכה של משרד הקליטה.

מרינה סולודקין: דבר אחרון, זהות יהודית.

מרינה סולודקין: יש משבר במדינה, יש משבר של זהות יהודית בכל העליות.

מרינה סולודקין: אדוני סגן השר, אני יודעת שאתה יזמת תוכנית לחיזוק הזהות היהודית ועכשיו צריך לחזק אותה.

מרינה סולודקין: בהצלחה לך, יולי, ולכל הצוות של המשרד.

מרינה סולודקין: תודה.

יפת אלמו: סגן השר דיבר בדברי הפתיחה שלו על בעיות שקשורות למקום קליטתם של העולים מאתיופיה, ואפילו למאה העולים שיגיעו היום אין מקום.

יפת אלמו: אנחנו תמיד ביקשנו וזעקנו.

יפת אלמו: אני רוצה שכולכם, גם כאחראים וגם כאזרחים, שמעו נא בבקשה, משום שאנחנו אנשי העדה אומרים דברים ברורים.

יפת אלמו: יש מקומות שהם ראויים כדגם לקליטה טובה מאד.

יפת אלמו: למשל, חצרות-יסף, אחד ממרכזי הקליטה שיכול לקלוט כ-4,000 עולים והוא קלט אלפי יהודים בצורה טובה.

יפת אלמו: יש במקום מערכת חינוכית טובה מאד מכל הכיוונים.

יפת אלמו: למה לא לקבל שם את העולים?

יפת אלמו: למה לא שומעים אותנו?

יפת אלמו: אדוני סגן השר, נכון שבעבר היתה לנו מחלוקת, אבל הפעם זה דבר אחר.

יפת אלמו: אולי תשמע גם את דעתנו ותקלוט את העולים בקראוונים האלה, כי אנו אנשי העדה גם מרגישים את האחריות וגם מרגישים את הצורך במקום.

יפת אלמו: שנית, חינוך.

יפת אלמו: אנחנו אומרים שבכמה מקומות עדיין יש בעיות חינוך.

יפת אלמו: אנחנו כשומרי מסורת רוצים שהילדים של העולים ילמדו במסגרת דתית.

יפת אלמו: הסיבה היא – א.

יפת אלמו: כדי לחזק את המסורת שלנו.

יפת אלמו: ב.

יפת אלמו: תוך כדי חיזוק המסורת שלנו אנו מלמדים עברית ואז השגנו שני דברים ביחד.

יפת אלמו: יש לנו בעיה בכמה מקומות ואני קורא גם לכבוד יושב-ראש הוועדה וגם לסגן השר, שבכל מקום שהילדים ייקלטו הם ייקלטו במערכת חינוכית דתית.

יפת אלמו: גם מי שלא כל-כך מקובל עליו נושא הדת, לנו כאנשי העדה חשוב להמשיך את המסורת ולא לכרות אותה באמצע ולא להשתמש במה שקראו פעם כור היתוך והוא איננו רלבנטי לעדה האתיופית.

יפת אלמו: אתמול קראתי בעיתון "מעריב" על מגולחי ראש, תופעה מאד לא נעימה.

יפת אלמו: אני חושב שגם כאן

יפת אלמו: סגן השר צריך לפעול כדי למנוע דברים כאלה, כי התופעות האלה צומחות ואחר-כך מתרחבות ואחר-כך מגיעות לרמה שאי-אפשר להתגבר עליהן.

יפת אלמו: העולים חייבים לדעת עברית.

יפת אלמו: דבר שלישי, בזמנו של סלי מרידור מצאנו פתיחות מעטה מאד ואני קורא לאנשי הסוכנות היהודית להרחיב עוד יותר את הפתח הזה.

יפת אלמו: יש 18,000 יהודים שממתינים לעלייה.

יפת אלמו: כבוד סגן השר דיבר על נסיון לגייס עוד יהודים בכל מיני מקומות.

יפת אלמו: יהודי אתיופיה מחכים שיקראו להם ולהביא אותם.

יפת אלמו: למה לתת להם לסבול שם?

יפת אלמו: אפילו לפני שהם באים, להתחיל בחינוך יהודי המחזק את השורש.

יפת אלמו: לכן אני קורא באמצעותך לסוכנות היהודית להתחיל שם בפעילות יהודית לפני שהם יעלו.

יפת אלמו: דבר רביעי, אני קורא באמצעותך ובאמצעות כולם לכבוד ראש הממשלה אריק שרון, שהבטיח לנו לטפל בנושא העלייה ומספר העולים עוד לא השתנה.

יפת אלמו: אני קורא להגדיל ולהעלות את מספר היהודים שסובלים באתיופיה ומחכים לקריאתנו, קריאת העם היהודי כאן בארץ.

יפת אלמו: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לדבר על שלושה דברים: דיור, שפה וילדים.

מיכאל נודלמן: לגבי דיור, כל הכבוד לסגן השר שכאשר היה שר הקליטה טיפל בענין של מקבצי דיור.

מיכאל נודלמן: אבל זה עדיין לא פתרון.

יולי יואל אדלשטיין: זה פתרון אד-הוק.

מיכאל נודלמן: כן, כי 3,000 דירות לאנשים מבוגרים, כשבתור מחכים 52,000 אנשים, זה לא פתרון.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על זה כבר ארבע שנים, שאפשר לפתור את בעיית הדיור עם כסף של יזמים ועם חברות ביטוח וקופות גמל.

מיכאל נודלמן: כך עושים בכל המדינות.

מיכאל נודלמן: אבל המדינה צריכה לחשוב איך לעשות את זה.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שהשוק וחברות כאלה יכולים לפתור את הבעיה הזאת בשלוש-ארבע שנים.

מיכאל נודלמן: שלחתי מכתב בענין הזה לראש הממשלה, לשר האוצר ולשר השיכון.

מיכאל נודלמן: אנשים מבוגרים מחכים משנת 1989 לפתרון דיור, ואנחנו מדברים על קליטה.

מיכאל נודלמן: איך אפשר לדבר על קליטה טובה כשאנשים מחכים לדיור משנת 1989?

מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על "עמידר" וכיוצא באלה חברות.

צבי הנדל: איפה גרים בינתיים כל האנשים האלה?

מיכאל נודלמן: בשכירות.

מיכאל נודלמן: אדם בן 75 צריך כל שנה להחליף דירה.

וילמה מאור: הוא מקבל סיוע בשכר-דירה.

מיכאל נודלמן: הוא לא מקבל את כל הסיוע, רק חלק.

מיכאל נודלמן: בעיה שנייה היא השפה.

מיכאל נודלמן: אי-אפשר בחצי שנה ללמוד עברית ולשלוט בשפה.

מיכאל נודלמן: אני ביקרתי בכמה מדינות שקולטות מהגרים.

מיכאל נודלמן: שם הלימוד לא מוגבל בחצי שנה אלא לומדים לפי הצורך, קורס אחרי קורס.

מיכאל נודלמן: כאן הלימוד הוא רק חצי שנה ואחר-כך אנחנו מתפלאים למה העולים החדשים לא מדברים עברית.

מיכאל נודלמן: אחרי חצי שנה הוא צריך לשלם בעד לימוד השפה ולא כל אחד יכול לשלם.

מיכאל נודלמן: אני חושב שבמדינה שלנו מי שרוצה להמשיך ללמוד עברית צריך לאפשר לו את זה.

מיכאל נודלמן: דבר נוסף, ילדים.

מיכאל נודלמן: אדוני סגן השר, אתה זוכר שתלמידי בית-ספר יכלו ללמוד עברית באולפן.

מיכאל נודלמן: עכשיו יש בעיה, שמשרד החינוך לא מאפשר זאת כמו קודם.

יולי יואל אדלשטיין: כשמספר התלמידים היה גדול, כל אחד קיבל שעה נוספת בשבוע ומזה עשו כתה.

מיכאל נודלמן: אתמול שמענו שהמצב בבחינות בגרות הוא "על הפנים".

מיכאל נודלמן: דבר נוסף מאד-מאד חשוב הוא סמים, אלכוהול וכנופיות של צעירים.

מיכאל נודלמן: אלה ילדים של עולים וכל מי שהגיע מברית-המועצות לשעבר יודע ששם לא היו מקרים כאלה שילדים השתמשו בסמים, היו אלכוהוליסטים והתחברו לכנופיות.

מיכאל נודלמן: פה זה אולי לא ענין של כסף, זה ענין של תרבות.

מיכאל נודלמן: זה העתיד של המדינה, העתיד שלנו.

מיכאל נודלמן: ואני שוב אומר, הדבר הזה לא היה שם, הוא קיים רק פה, ועל זה צריך לעבוד.

צבי הנדל: רשות הדיבור ליגאל אסף, סגן מנהל אגף נכסים ודיור במשרד השיכון.

צבי הנדל: יש לי בקשה אליך, שבנוסף לדברים שאתה רוצה לומר תוסיף גם את הקטע של הדירות לקשישים.

צבי הנדל: אני יודע שהתחילו להכין תוכנית, ורציתי לשמוע אם היא הסתיימה או לא.

יגאל אסף: דיור.

יגאל אסף: בחודש האחרון התקיימו הרבה מאד פגישות בשיתוף סגן השר ושר הבינוי והשיכון.

יגאל אסף: אנחנו עושים בדיקה של כל המלאי הריק בשיכון הציבורי.

יגאל אסף: יש לנו תוכניות משותפות למשרד הקליטה ולמשרד הבינוי והשיכון איך אנחנו מאיצים את האכלוס בתוך אותו מלאי.

יגאל אסף: לא סוד הדבר שיש מלאי ריק, שהדיירים, כלומר חלק מהמועמדים, גם ותיקים וגם עולים חדשים לא מוכנים להתגורר שם.

יגאל אסף: רוב המלאי נמצא באזורי הפריפריה ויש לנו בעיה קשה לאכלס את אותן דירות.

יגאל אסף: בקרית-שמונה ובטבריה בצפון, מול דימונה ומצפה-רמון בדרום יש מלאי של דירות והמועמדים לא מעוניינים לגור שם.

יגאל אסף: זה צד אחד של המטבע.

יגאל אסף: יש לנו ועדה בין-משרדית משותפת למשרד השיכון, משרד הקליטה, משרד האוצר ומשרד העבודה והרווחה, שמקדמת את התכנון, את המימון ואת הביצוע של ההוסטלים בכל הווריאנטים האפשריים.

יגאל אסף: זה בנייה חדשה, בניית אגפים, הסבת מבנים וכן הלאה.

מיכאל נודלמן: אבל זה עולה הרבה מאד כסף.

מיכאל נודלמן: אתם כל הזמן מדברים על הוסטלים ואין כסף במדינה.

מיכאל נודלמן: למה אתם אומרים דברים לא נכונים?

מיכאל נודלמן: כל הזמן אומרים שבונים, ולא בונים.

צבי הנדל: אני שואל במקום חבר-הכנסת נ ודלמן, למה לא מתחילים לבנות בנייה להשכרה שלא עולה כסף למדינה?

יגאל אסף: את השאלה בענין בנייה להשכרה, לכל יעד שלא יהיה, צריך להפנות לממשלה ולאוצר.

יגאל אסף: ההחלטה אם חוזרים לבנייה להשכרה, מעבר לנושא של ההוסטלים, היא לא החלטה משרדית אלא החלטה בין-משרדית ממשלתית.

מיכאל נודלמן: כמה הוסטלים אתם בונים?

מיכאל נודלמן: אתם מדברים על 2,000 דירות.

יגאל אסף: אנחנו מדברים על אלפי יחידות דיור.

יגאל אסף: נקודה שנייה, ואני אומר זאת מידיעה אישית-משפחתית.

יגאל אסף: אשתי מורה באולפן למעלה משלושים שנה.

יגאל אסף: משרד החינוך הכניס קריטריונים שהולכים להקשות את החיים באופן דרסטי.

יגאל אסף: יש מערכת בחינות ברמות של שלוש-ארבע-חמש יחידות.

יגאל אסף: יהיו מצבים שעולה חדש יקבל שתי תעודות.

יגאל אסף: תעודה אחת שהוא השתתף ותעודה אחת שרמתו אפס.

בוריס מפציר: זה לא נכון.

יגאל אסף: משרד החינוך הכניס קריטריונים חדשים.

יגאל אסף: המורים עברו הכשרה.

יגאל אסף: הבחינות נערכות עכשיו.

בוריס מפציר: נכון, אבל התוצאה שציינת היא לחלוטין לא מדויקת.

יגאל אסף: התלמידים יקבלו שתי תעודות.

יגאל אסף: הכתות באולפנים הן כתות הטרוגניות ולמורים יש בעיה קשה, שאתה מכניס לכתה - - -

צבי הנדל: על זה נעשה דיון, עם כל הכבוד, עם משרד החינוך.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: רשות הדיבור לגב' מלה תבורי מלשכת הקשר.

מלה תבורי: אנחנו אחראים על העלייה ואנחנו רואים בעלייה ובקליטה תהליך רציף ומחובר.

מלה תבורי: הכנה טובה לעלייה גם מבטיחה קליטה יותר מוצלחת.

מלה תבורי: אתמול בערב דיברתי עם בחורה מטשקנט שדיברה עברית נהדרת.

מלה תבורי: שאלתי: כמה שנים את בארץ?

מלה תבורי: היא אמרה: ארבעה חודשים.

מלה תבורי: איפה למדת עברית?

מלה תבורי: – מה, את לא יודעת?

מלה תבורי: במרכז הישראלי בטשקנט.

מלה תבורי: ולא סיפרתי שאנחנו מפעילים את המרכז.

מלה תבורי: לכן, מה שניתן להשקיע בעולים טרם עלייתם ולהקנות להם את הכלים, בעיקר לשפה, הן במסגרת בתי-הספר היהודיים ובתי-ספר יום א' שאנחנו מפעילים עם משרד החינוך הישראלי, הן במסגרות של מרכזי תרבות ואולפנים של הסוכנות היהודית ושל גורמים ישראלים אחרים, זה נותן את הכלים לעולה להתחבר לחברה, לבית הספר, לזהות היהודית, וגם נותן פתח לקליטה מקצועית יותר מוצלחת, ואנחנו פתוחים לפתח ולחזק את הנושא הזה.

מלה תבורי: כנ"ל בנושא הסבה והכשרה מקצועית במסגרת טרום-קליטה, ובנושא הזה אנחנו גם בדיון עם משרד הקליטה, כאשר מה שניתן לספק לעולה כשהוא עוד לא טרוד בבעיות היום-יום כשהוא מגיע לארץ ומחכים לו פה עם קליטה אישית, זה יבטיח את הצלחת הקליטה וימנע חלק מהבעיות שהוזכרו פה.

מלה תבורי: לכן יש צורך לעבוד ביחד ולפתח את ההיבטים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: דיברתי עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה שמבקש לתת לו שעתיים לטפל בענין העולים שמגיעים היום מאתיופיה, אבל הוא לא מבטיח כלום.

צבי הנדל: אני חולק גם על ידידי, אבל נדבר על כך בסוף הישיבה.

צבי הנדל: ההודעה שלך שאתה לא קולט את העולים זה בערך כמו שמשרד הבריאות הודיע שהוא מפטר את הרופאים.

צבי הנדל: הממשלה לא יכולה, בגלל מריבות פנימיות אצלה, להטיל את הבעיה בחוץ על אלה שמקבלים את הטיפול.

צבי הנדל: לכן אני גם לא כל-כך מסכים עם ידידי ראש העיר.

אלכסנדר צינקר: לצערי הרב, אחרי עשר שנים של עלייה גדולה, אנחנו מדברים היום כאילו אנחנו נמצאים בשנת 1990, שיש בעיה עם דיור, יש בעיה עם שפה ועם עבודה.

צבי הנדל: אבל בשביל היושר צריך לומר שבינתיים יש כמה עשרות אלפים שהבעיה שלהם נפתרה.

אלכסנדר צינקר: השאלה מי עשה את זה, הוא לבד או משרד הקליטה או גוף אחר.

אלכסנדר צינקר: לדעתי אין תוכנית ממשלתית לקליטת עלייה.

אלכסנדר צינקר: משרד הקליטה בסדר, והוא עושה מה שהוא יכול.

אלכסנדר צינקר: אבל היום ראש הממשלה הוא השר לקליטת עלייה, ואני חושב שבקדנציה זאת יש הזדמנות לעשות תוכנית ממשלתית לקליטת עלייה.

אלכסנדר צינקר: דיור סוציאלי.

אלכסנדר צינקר: בקצב של 2,000 יחידות דיור לשנה אנשים יצטרכו לחכות עוד עשרים שנה.

אלכסנדר צינקר: זה לא יילך כך.

אלכסנדר צינקר: לפני כמה ימים שמעתי שרוצים לקצץ בתקציב משרד הקליטה לשנת 2001.

אלכסנדר צינקר: מה יש לקחת שם?

אלכסנדר צינקר: לדעתי אנחנו צריכים לכתוב לראש הממשלה לא לקחת כסף מתקציב משרד הקליטה, כי אין שם שום דבר.

אלכסנדר צינקר: להיפך, חסרים בתקציב כמה מיליונים.

סופה לנדבר: קודם-כל אני רוצה להצביע על כמה נקודות ואחר-כך אגיד מה אני ממליצה לעשות.

סופה לנדבר: אני חושבת שנתקעו לנו כמה פרוייקטים, ואתחיל מילדים, כי נדהמתי כשראיתי פה את הנתונים על עליית הפשע בקרב בני-נוער.

סופה לנדבר: אני רוצה לחזק את ידי ראש העיר שלי.

סופה לנדבר: אנחנו משוויצים שחיפה, אשדוד, באר-שבע ונצרת עלית קלטו אחוז גדול ביותר של עולים חדשים ומדינת ישראל והממשלה לא תומכות בערים אלה.

סופה לנדבר: אני גם ממליצה, אדוני היושב-ראש, שניסע לאשדוד ונקיים שם ישיבת ועדה, ואחר-כך גם במקומות אחרים, כי אם לא יהיה תכנון מראש וטיפול שורש במצב הנוכחי, המצב יהיה קטסטרופלי בכמה מובנים, גם בקליטת עלייה, גם באבטלה וגם בדברים אחרים שלדעתי קשורים גם לעלייה, גם לרווחה וגם לכספים.

סופה לנדבר: באשדוד נשרו מבתי-ספר במשך שנה 600 ילדים, 40% מהם עולים חדשים, ואני חושבת שזה קורה לא רק באשדוד.

סופה לנדבר: מה קורה כשהילד לא נמצא במסגרת מייד לאחר שהוא עלה ארצה?

סופה לנדבר: הוא נמצא ברחוב, מקום ש"קולט" עלייה טוב מאד, ואנחנו יודעים שברחוב יש סמים, פשע, וזה דבר נוראי.

סופה לנדבר: אדוני סגן השר, אני רוצה להמליץ לך, ואני חושבת שהיושב-ראש החדש של הפורום הציוני יתמוך ברעיון שלי.

סופה לנדבר: אנחנו כהתאחדות יוצאי ברית-המועצות עשינו לפני שנה קייטנות לילדים, כי אנחנו חושבים שטוב שהילדים האלה יהיו במסגרת עם טיפול, שבה הם עסוקים בספורט, בלימודי מתימטיקה, פיסיקה, עברית, ועוד.

סופה לנדבר: אנחנו ממליצים לעשות אתנו פרוייקט, כי יש מקרים סוציו-אקונומיים קשים מאד ופנינו בקשר אליהם לעיריות.

סופה לנדבר: אבל כעת אני פונה אליך, תן כתף לפרוייקט הזה, ואנחנו נוכל לתת לחלק מהילדים להיות במסגרת ולקבל טיפול ראוי.

סופה לנדבר: בקייטנה הזאת היו גם שלושים ילדים יהודים מבית יתומים במוסקבה, שחלק מהם עלו אחר-כך לארץ.

סופה לנדבר: במסגרת היו 300 ילדים, של-100 מהם נתנו תמיכה כספית – מקרים סוציאליים, משפחות חד-הוריות שאינן מסוגלות לטפל בילד.

סופה לנדבר: אנחנו הבטחנו בוועדת העלייה והקליטה לארגוני העולים לקבל כסף בתחילת אפריל.

סופה לנדבר: עד היום אין כסף.

סופה לנדבר: אני לא מאשימה אותך, אבל אני אומרת שאם אין כסף אין פעילות, וכשאין פעילות יש הרבה מאד דברים לא רצויים.

סופה לנדבר: רופאים שפוטרו עד היום נמצאים במצוקה.

סופה לנדבר: התקשרו אלי כמה משפחות, כי הפסקת ההתמחות פירושה שאחר-כך הם יצטרכו להתחיל את ההתמחות מהתחלה.

סופה לנדבר: זה לא מקובל עלי.

סופה לנדבר: דבר נוסף, כל אלה שיש להם אישור לקבל סטיפנדיה שפירא – קליטה במדע - אין כסף לדבר הזה.

סופה לנדבר: יש תיקון לחוק הווטראנים.

סופה לנדבר: יש עוד כמה קטגוריות שלא הספקנו לתת להם את ההטבות ואני חושבת שמגיע לאותם אנשים לקבל את ההטבות האלה, כי הם היו חלק מחוק הווטראנים.

סופה לנדבר: חוק צ'רנוביל הוא חוק שכבר כמה שנים אנחנו לא מסוגלים להעביר אותו.

סופה לנדבר: לפני כמה ימים היינו כמה חברי-כנסת באירוע שבו נאסף כסף לאנשים שנפגעו בצ'רנוביל.

סופה לנדבר: כידוע, הם לא רק אמיצים, גיבורים.

סופה לנדבר: הם מנעו מהעולם אסון גדול שהיה יכול להתפשט, ואני חושבת שמגיעה להם תודה על מה שהם עשו.

סופה לנדבר: לימוד עברית.

סופה לנדבר: יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות או חקיקה או משהו בתוך משרד הקליטה.

סופה לנדבר: קודם-כל בן-אדם צריך לעבור מבחן.

חנוך צמיר: זה כבר נכנס.

סופה לנדבר: המדינה משלמת כסף כדי שהעולה ילמד עברית אחרי שהוא עולה לארץ ולא כדי שהוא יעבוד ויתפרנס.

סופה לנדבר: צדק חבר-הכנסת נודלמן.

סופה לנדבר: באמריקה, בגרמניה ובקנדה ובאוסטרליה לומדים לא רק חצי שנה.

סופה לנדבר: אנחנו מדינה קולטת עלייה, ולדעתי המדינה צריכה לתת לעולה עוד חצי שנה של לימוד עברית מקצועית כדי שהוא יהיה מסוגל להגיד: אני רכשתי מקצוע במדינה שממנה עליתי, כאן אני אשתמש ביידע שרכשתי, אבל בעברית טובה.

סופה לנדבר: מאחר שכל הדברים שהזכרתי קשורים בכסף, אני לא רוצה להאשים עכשיו לא את אריאל שרון ולא את אהוד ברק.

סופה לנדבר: אבל כדי להביא לפתרון אנחנו צריכים כסף.

סופה לנדבר: ייתכן שצריך להקים ועדה משותפת לוועדת העלייה והקליטה ולוועדת הכספים, להזמין את ראש הממשלה אריאל שרון ואת שר האוצר.

סופה לנדבר: לא ייתכן שאנחנו לא נעשה נגדו סנקציות, כי לא יכול להיות שהשקיעו בכל הפרוייקטים האלה בעשור הזה סגנים, ממלאי-=מקום, ראשי ערים, חברי כנסת וגם אנשים מהשורה שרצו שהמדינה תקלוט את העולים.

סופה לנדבר: אלה דברים שצריכים להיעשות בשיתוף-פעולה, כי אחרת הוא יגיד שמיליון פרוייקטים יש לו בראש, ואצל עובדי משרד הקליטה או משרד השיכון, אבל אין להם פיתוח.

סופה לנדבר: תודה.

צ'אלצ'ו מנגסטו: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הקליטה, קודם-כל שתהיה קליטה מוצלחת.

צ'אלצ'ו מנגסטו: אני רוצה לגעת בשני נושאים: קליטה בבתי-מלון, וחינוך.

צ'אלצ'ו מנגסטו: גורמים רבים, בעיקר ראשי ערים, ראשי רשויות מקומיות, מדברים לאחרונה על מדיניות שגויה לפיה מפנים עולים יוצאי אתיופיה לבתי מלון, משפחות בנות שבע-שמונה נפשות בשני חדרים, וצפוף להם שם.

צ'אלצ'ו מנגסטו: לדעתי, השהייה בבתי-מלון היא יקרה מאד וגם מזיקה.

צ'אלצ'ו מנגסטו: לעולים אין שם תנאים נאותים, יש צפיפות בחדרים והילדים שצריכים ללמוד עברית, אין להם תנאים לכך.

צ'אלצ'ו מנגסטו: 1,500 עולים שוהים בבתי-מלון ובבתי הארחה בכל רחבי הארץ.

בוריס מפציר: 1,750.

צ'אלצ'ו מנגסטו: תודה על התיקון.

צ'אלצ'ו מנגסטו: עבור כל אדם משולם סכום של 930 דולר לחודש.

צ'אלצ'ו מנגסטו: לאחרונה שולם סכום של שבעה מיליון שקלים לבתי מלון ולבתי הארחה.

צ'אלצ'ו מנגסטו: אנחנו בעד עלייה, אבל אנחנו לא בעד זה שהעולים ייזרקו ויידחסו במקום אחד.

צ'אלצ'ו מנגסטו: דבר שני, חינוך.

צ'אלצ'ו מנגסטו: אדוני סגן שר הקליטה, אולי שמעת על ועדת אבקסיס שהוקמה לפני שנתיים על-ידי שר החינוך לשעבר.

צ'אלצ'ו מנגסטו: הוועדה ישבה וכתבה שורה ארוכה של המלצות.

צ'אלצ'ו מנגסטו: מדברים על כך שהמלצות ועדת אבקסיס ייושמו, אבל פרט לשתי המלצות שום דבר לא התקדם.

צ'אלצ'ו מנגסטו: זה לא פלא שהנשירה בקרב יוצאי אתיופיה היא הרבה יותר קשה.

צ'אלצ'ו מנגסטו: אנחנו מבקשים להשקיע יותר בחינוך הילדים יוצאי אתיופיה, כי אם נשקיע בהם היום אחר-כך ההשקעה של המדינה תהיה קטנה יותר, ולא נצטרך להשקיע בעבריינים וכדומה.

צ'אלצ'ו מנגסטו: תודה.

שמואל אמסלם: אני מייצג את מלונות טבריה ואת העיר טבריה, בברכתו של ראש העיר והתאחדות בתי המלון.

שמואל אמסלם: אנחנו הגענו לכאן לפגישה עם שרת הקליטה לשעבר, במשבר שפקד את המדינה.

שמואל אמסלם: טבריה היתה העיר הראשונה שקלטה בחיבוק עולים מאתיופיה.

שמואל אמסלם: זאת אחת הערים הראשונות שנענו באהבה לקלוט עולים.

שמואל אמסלם: ולמה כל זאת?

שמואל אמסלם: כי נקלענו למצב מדיני מאד קשה, עם בעיות תעסוקה קשות מאד.

שמואל אמסלם: אין בעיר הזאת שום דבר חוץ מאשר תיירות ובתי מלון.

שמואל אמסלם: היום נסגרו בעיר למעלה מעשרה בתי-מלון.

שמואל אמסלם: משלחת של מכובדים ממשרד הקליטה באה לעיר, בחנה את האפשרויות לקלוט עולים, לא בבתי מלון עם 12 קומות ולא במגדלים, כי אם במתקנים שמתאימים לעולים.

שמואל אמסלם: לעיר הופנו עוד בשלטון הקודם כ-700 עולים, ומשום-מה ב-10 בינואר, ערב קליטת עולים במלון מסוים בטבריה - - -

בוריס מפציר: אתה מוכן לציין שמדובר במלון שאתה הבעלים שלו?

שמואל אמסלם: כן.

שמואל אמסלם: בשעה שמונה בערב הוטל וטו על טבריה.

בוריס מפציר: לא נכון, לא הוטל וטו על טבריה.

שמואל אמסלם: העולים לא הגיעו, לאחר שהיתה רשימה שמית שלהם.

שמואל אמסלם: בשנים 1991-1992 טבריה היתה בסיס קליטה לתקופה קצרה של שנה וכמה חודשים ופתרה בעיות של אבטלה עקב משבר המפרץ.

שמואל אמסלם: למדינה אין שום פתרון לעיר טבריה.

צבי הנדל: אבל אנחנו לא המדינה, אנחנו ועדת העלייה והקליטה.

שמואל אמסלם: גם למשרד הקליטה אין פתרון.

שמואל אמסלם: שמענו את כבוד השר אומר: היום יגיעו מאה עולים ואין לי איפה לשכן אותם.

שמואל אמסלם: בטבריה מחכים להם.

צבי הנדל: יש בעיה של כסף.

שמואל אמסלם: גם ענין הכסף מדבר פה בצורה מאד-מאד מכובדת.

שמואל אמסלם: אנחנו לא אכסניות, והיום משרד הקליטה משלם לאכסניות יותר מאשר לבתי מלון בטבריה.

שמואל אמסלם: למשל, בדימונה.

שמואל אמסלם: אבל אנחנו לא מדברים על כסף.

שמואל אמסלם: הכסף הוא נושא למשא-ומתן.

שמואל אמסלם: אנחנו לא באים לעשוק אף אחד, אנחנו באים לפתור בעיה של עיר שיש בה אבטלה גדולה ולאנשים אין שום תעסוקה אחרת.

שמואל אמסלם: הבעיה היא זמנית.

שמואל אמסלם: אני מאד מבקש מהגורמים הנוגעים בדבר לבחון מחדש את האפשרויות שיש בעיר הזאת ולמצוא פתרון גם לעולים וגם לעיר לתקופה מאד מוגבלת.

נחליאל דיסון: אני מתייחס לדף האחרון בחוברת שלפנינו – פעולות לעידוד העלייה.

נחליאל דיסון: אם אנחנו משווים את הדף הזה עם דף 34 – אומדן האוכלוסייה היהודית בפזורה - נראה שבצפון אמריקה מדובר על ששה מיליון יהודים, ואם אין שום פעולה לעידוד העלייה, משהו כדוגמת "נתיב" או מיפוי עולים פוטנציאלי, אני חושב שמן הראוי שהוועדה תקרא ליזום פעולה בכיוון הזה.

נחליאל דיסון: שכן אם העלייה חשובה, אז כדאי לפנות למקור פוטנציאל העלייה הגדול ביותר בעולם.

שמואל הלפרט: אני רוצה להודות לסגן השר על הסקירה המאלפת.

שמואל הלפרט: ידידי סגן השר, אני מתפלא שלא התייחסת לנושא של העולים הלא-יהודים מקרב העלייה.

שמואל הלפרט: בפרסומים שונים של משרד ראש הממשלה והלשכה הממשלתית לסטטיסטיקה מתפרסמות ידיעות ונתונים על 60% - 70% לא-יהודים מקרב העולים שמגיעים בזמן האחרון.

שמואל הלפרט: ציפיתי לשמוע ממך מהו אחוז הלא-יהודים מקרב העולים, כי המשאבים שלנו הם לא בלתי-מוגבלים, ואת המשאבים שיש לנו הייתי מעדיף שנפנה ליהודים מקרב העולים.

שמואל הלפרט: דיברו כאן על זהות יהודית.

שמואל הלפרט: אולי אנחנו בכלל מנסים ללמד זהות יהודית ללא-יהודים.

שמואל הלפרט: איזה ערך יש לזה?

שמואל הלפרט: חבר-הכנסת נודלמן אמר, בצדק: אני לא יודע מה קרה כאן.

שמואל הלפרט: ברוסיה הנוער לא השתמש באלכוהול ובסמים, וכאן כן.

שמואל הלפרט: אני רוצה ללמד זכות על העולים היהודים מרוסיה ולומר שגם בארץ הם לא משתמשים לא בסמים ולא באלכוהול, כי אלה שמשתמשים בסמים ובאלכוהול הם לא יהודים.

שמואל הלפרט: לפניי כתבה מהעתון "יתד נאמן" על מצבם של העולים הלא-יהודים ועל הסכנה למדינת ישראל.

ד”ר ברוך אייל: זכאי חוק השבות, בכל זאת.

שמואל הלפרט: אצטט רק כמה משפטים מדברים שכתב יוסף מנדלביץ' המפורסם לראש הממשלה: פעילים של הארגון האנטישמי "פאמיאט" ושל ארגונים אנטישמיים נוספים ברוסיה הצליחו להסתנן לארץ בגל העלייה הגדול במסווה של זכאי חוק השבות והם ממשיכים בפעילותם האנטישמית בישראל.

שמואל הלפרט: הם עצמם מבקשים לתקן את חוק השבות כדי לסתום את הפרצה בחוק המאפשרת את עלייתם.

שמואל הלפרט: גם השר שרנסקי לא מכחיש את זה והוא אומר: אין ספק שגורמים קרימינליים ואנטישמיים ניצלו את גל העלייה כדי להגיע לישראל, אולם זאת תופעה שולית.

שמואל הלפרט: השאלה, אדוני סגן השר, אם אתה מוכן לתת יד לתיקון חוק השבות, שימנע עלייתם של לא-יהודים למדינת ישראל.

שמואל הלפרט: כולנו הרי אוהבים את העולים, כולנו רוצים שהעולים יגיעו, כולנו יודעים שהעולים החדשים הם העתיד של המדינה, אבל עולים יהודים ולא לא-יהודים.

שמואל הלפרט: אודה לך מאד אם תתייחס לזה.

רונית רדא: אני רואה את הקליטה בשני שלבים.

רונית רדא: השלב הראשון הוא הטווח הקצר של העולים שמגיעים מאתיופיה לארץ.

רונית רדא: יש לי תחושה שההיערכות היא לא מספיק טובה.

רונית רדא: עומדים להגיע מאה עולים ולא יודעים איפה לשכן אותם.

רונית רדא: אני חושבת שדרוש תכנון מחדש גם מבחינת תוכניות וגם מבחינה תקציבית ולראות איפה למקם אותם.

רונית רדא: הבעיה של העולים לטווח ארוך היא השפה, במעבר ממרכזי קליטה, מחצרות יסף או מכל מיני מקומות.

רונית רדא: המעבר הוא לא כל-כך טוב מפני שהוא לא רציף בתוכנית.

רונית רדא: תוכנית חינוכית, למשל, כשעוברים מהאולפן ליישוב קבע שם משתבשת הקליטה.

רונית רדא: פה צריך לשים דגש איך אפשר להקל על העולים כדי לבנות תוכנית עם רצף.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: ידידי נציג האוצר, אני רוצה שתתייחס לכמה נקודות, ואל תהסס להגיד שאתה לא בקי בענין הזה ואתה תבדוק.

צבי הנדל: 1.

צבי הנדל: למה האוצר מתנגד מסורתית לבנייה להשכרה, שלא מתקציב המדינה, דבר שיכול להכניס כסף עצום למדינה, גם בהפעלת הקבלנים סוף-סוף הבנייה תצא ממיתון – אלף ואחד דברים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא הכתובת לשאלה הזאת.

צבי הנדל: לא חשוב, אני רוצה לשמוע תשובה.

צבי הנדל: אם לא, תעביר את השאלה הלאה.

צבי הנדל: שאלה שנייה שאני רוצה שתתייחס אליה, אלא אם כן אתה יותר מעודכן ממני, בזכות הטלפונים, לגבי תקציב לעלייה מאתיופיה.

צבי הנדל: בשלב זה נעזוב את השאר.

צבי הנדל: בבקשה.

רוני ארד: לשאלתך בענין תקציב משרד הקליטה לגבי בנייה לא תקציבית, שקשור יותר למשרד השיכון, אני לא יכול להתייחס לזה.

רוני ארד: אני רק אגיד מה אמרנו היום בישיבה בדרג המקצועי במשרד הקליטה.

רוני ארד: צריך להבין שהעלות של העלייה הזאת היא לא 10 או 20 מיליון, וגם לא של 50 מיליון.

רוני ארד: זו עלות שיכולה להגיע למעלה מ-100 מיליון.

רוני ארד: מדובר פה בסכומי מקרו.

רוני ארד: גם הבקשה הזאת של משרד הקליטה, צריך להבין שמבחינת הדרג המקצועי יש דברים שהדרג המקצועי לא יכול להחליט עליהם, וזה מה שנאמר.

רוני ארד: זה לא שאנחנו מתנגדים לתת כסף.

רוני ארד: כדרג מקצועי יש סכומים שעליהם אנחנו לא יכולים להחליט.

רוני ארד: הדרג המקצועי יכול להחליט שהוא מסכים.

צבי הנדל: אתה הסכמת?

רוני ארד: אני לא מוסמך.

צבי הנדל: אגף התקציבים באוצר הסכים להוסיף לתקציב את הקליטה הבלתי-מתוכננת של כמאה עולים לשבוע מאתיופיה?

רוני ארד: אגף התקציבים לא רשאי להוסיף כסף.

רוני ארד: הוא צריך לקבל הנחיה מהשר.

צבי הנדל: אני ודאי יודע איך זה עובד.

צבי הנדל: האם אגף התקציבים אמר לשר האוצר: זה ראוי, כי זה לא היה מתוכנן, זה דבר חדש?

צבי הנדל: או שהוא אמר: מה פתאום?

צבי הנדל: יש להם כסף, שיקחו מהתקציב שלהם?

רוני ארד: לא.

רוני ארד: עוד לא התקבלה החלטה אצל השר.

רוני ארד: אנחנו היינו אצל השר בשבוע שעבר.

צבי הנדל: מדי שבוע מגיעים 100 עולים מאתיופיה.

צבי הנדל: זאת עלייה שלא היתה מתוכננת בתקציב.

צבי הנדל: שאלתי היא, כשאגף התקציבים שמע את הבעיה הזאת, הוא הודיע לשר שזה אכן נכון וצריך להוסיף תקציב, או לא?

רוני ארד: השר יודע על כך.

רוני ארד: אנחנו הצגנו לשר את כלל התמונה.

רוני ארד: להגיד לך שידעתי שביום שלישי מגיעים עולים ואין איפה לקלוט אותם עכשיו – לא ידעתי.

רוני ארד: אני מתאר לעצמי שהיו מודיעים לי.

בוריס מפציר: מספטמבר.

רוני ארד: מספטמבר אנחנו מכירים את הבעיה.

רוני ארד: דיברנו על כך גם עם השרים של הממשלה הקודמת.

רוני ארד: זה היה ידוע לשר האוצר.

רוני ארד: אבל צריך להבין, אין היום מקור תקציבי שאתה יכול לקחת אותו אוטומאטית.

רוני ארד: כשאתה מחליט היום להוסיף למשרד הקליטה 50 או 100 מיליון שקל, אתה צריך למצוא מקור תקציבי.

רוני ארד: אנחנו ברמה של הדרג המקצועי לא מוסמכים להצביע על מקור.

רוני ארד: יגידו לנו לקחת ממשרד החינוך, ניקח ממשרד החינוך.

רוני ארד: יגידו לנו לקחת ממשרד הקליטה, ניקח ממשרד הקליטה.

צבי הנדל: אבל אתם כן מוסמכים להצביע על סעיפים בלתי-מנוצלים בתקציב, שבדרך-כלל אתם - - -

רוני ארד: בסדר.

רוני ארד: אני אומר עוד פעם, אנחנו הבאנו לשר האוצר את העלות ומה זה אומר.

רוני ארד: ברור שאם השר היה מבקש מאתנו להצביע כרגע, היינו מצביעים מאיפה, אבל כרגע אין לנו שום הנחיה מאיפה לקחת את התקציב.

בוריס מפציר: אני רוצה להתייחס למה שחברי רוני ארד אמר בענין עולי אתיופיה ולהתחיל מטבריה.

בוריס מפציר: בואו נעשה את הדברים פשוטים מאד, ואני מתכוון למר אמסלם.

בוריס מפציר: 750 עולים נמצאים בבתי מלון בטבריה.

בוריס מפציר: בתי המלון האלה אינם מקובלים עלינו מבחינה מקצועית לשמש כמרכזי קליטה לניהול משק בית עצמאי.

בוריס מפציר: מזה שלושה חודשים אנחנו מנסים לאתר בטבריה אתר שיכול לשמש כמרכז קליטה.

בוריס מפציר: ראש העיר יודע על כך, כי דיברנו אתו.

בוריס מפציר: אחד המקומות הוא מקום שאתה מייצג.

בוריס מפציר: מי שיציע לנו מקום ראוי מבחינה מקצועית במחיר שכבוד ראש העיר אשדוד ציון כאן, קרי – 600 דולר למשפחה, אני יכול להבטיח מיד שכבר עכשיו אנחנו מוכנים לחתום על זה.

בוריס מפציר: צר לי, אבל ההצעה האחרונה שהגיעה ממך היא הרבה-הרבה יותר גבוהה ממה שאנחנו יכולים לשלם.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני המנכ"ל, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שוועדה בכנסת הוא מקום ראוי לנהל משא-ומתן מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: את שאר הדברים אגיד בפורום אחר, אבל אני לא חושב שזה המקום למשא-ומתן.

צבי הנדל: זה לא משא-ומתן, זאת אמירה.

בוריס מפציר: אני מקבל את זה.

בוריס מפציר: לכן, כאשר אנחנו מקבלים הצעה בשם בתי מלון בטבריה, אני מבקש לומר שההצעה לא ישימה מבחינה תקציבית ואנחנו פשוט לא יכולים לעמוד בה.

בוריס מפציר: לגבי האמירה של משרד האוצר, יש לנו איפה לקלוט את עולי אתיופיה.

בוריס מפציר: כפי שאמרנו, הסוגייה היא תקציבית וברגע שהסוגייה התקציבית תיפתר – אנחנו מטפלים בה החל מחודש ספטמבר – אנחנו יכולים לרוץ קדימה, כולל טיפול בכל מה שמכונה המעטפת.

בוריס מפציר: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה לכל הדוברים.

צבי הנדל: אמרתי בתחילת הישיבה שאני בבחינת תלמיד שלומד, אני בתחילת הדרך.

צבי הנדל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו תוך כדי השיחה וגם לכמה דברים שעלו לפני-כן.

צבי הנדל: אחד מהם כבר אמרתי בקריאת ביניים, והוא העלייה מאתיופיה.

צבי הנדל: אני מאד מזדהה עם הדובר שמייצג את ארגון "מכנף דרום לציון".

צבי הנדל: לא הכרתי אותו לפני-כן ולא ידעתי מה דעתו, אבל הקליטה בעיניי במקום כמו חצרות יסף ודאי ראויה.

צבי הנדל: אין לי מושג אם יש שם בעיה עם המועצה האזורית.

חנוך צמיר: מטה אשר.

צבי הנדל: אתם הבעיה?

חנוך צמיר: לא.

צבי הנדל: בכל מקרה, בעיניי זה ודאי גרוע יותר לגור בבית מלון מאשר במקום כזה, על-פי דעת האתיופים, שלא רק ממנו שמעתי את זה.

צבי הנדל: לא הכרתי אותו קודם ושמעתי זאת ממנו פעם ראשונה.

צבי הנדל: חוץ מזה, צברנו קצת ניסיון.

צבי הנדל: העלייה מאתיופיה לא התחילה אתמול וראינו מה גרם אכלוס העולים מאתיופיה בבתי מלון בנתניה ובכל מקום אחר בתקופה שכנראה לא היתה ברירה, ומה זה גרם בקראוונים, שכל-כך אהבו להשמיץ אותם.

צבי הנדל: אני חושב שהקליטה בקראוונים, בקהילה, הצליחה הרבה יותר, אבל אשמח לשמוע אם זה אחרת.

צבי הנדל: אני ישבתי עם שני החברים הנכבדים מטבריה לפני ששמעתי את המנכ"ל ועניתי פחות או יותר מה שאתה אמרת, שאני נגד קליטה בבתי מלון, אבל אם מלון הופך למרכז קליטה, זה נראה לי הרבה יותר הגיוני ולכן חשבתי שאפשר להעלות את הנושא הזה פה.

צבי הנדל: אבל אני שומע שבינתיים גם התשובה של המשרד היא כזאת, כך שוודאי כיוונתי לדעת גדולים.

צבי הנדל: לימוד עברית.

צבי הנדל: הייתי מאד מעוניין לשמוע הצעות של המשרד.

צבי הנדל: אני לא רוצה לתת פה עצות.

צבי הנדל: אני לא רוצה עכשיו ברגע אחד להגיד לך מה נראה ומה לא נראה.

צבי הנדל: אני מאד מבקש לתת לזה משקל יתר, כי כבר אמרתי את מה שהיה צריך להגיד בענין לימוד עברית, והייתי רוצה לקבל איזו שהיא תוכנית שנדע להתייחס אליה, אם צריך להועיל, לעזור וכו'.

צבי הנדל: לימוד יהדות, שעליו דיברה גב' תבורי מ"נתיב", שמוטב שכל ההכנה תיעשה בחוץ-לארץ ואז היא תקל על העולה שמגיע לארץ.

צבי הנדל: ודאי שכולנו מסכימים וזה ראוי.

צבי הנדל: אני כן הייתי עושה הבחנה בין יהדות, למרות שהסוכנות היהודית מצד אחד ומשרד הקליטה מצד שני, אבל המטרה צריכה לערבב כל מיני דברים.

צבי הנדל: אתה בעצמך אמרת שלפעמים יש חלוקות בלימוד עברית, כשזה נותן את הטיול וזה נותן את המורה וזה נותן את החדר, וכו'.

צבי הנדל: אם הייתי צריך לחלק, בחשיבה של מדינת ישראל, ולתת את המשקל הראוי לזהות יהודית ולעברית, הייתי נותן מנת זהות יהודית הרבה יותר גדולה בחוץ-לארץ, כי שם זה גורם גם לביטול נישואי תערובת, גם ליתר מוטיבציה ציונית.

צבי הנדל: בביקורי הקצר בארגנטינה ראיתי איזה הבדל תהומי יש בין מי שהוא בעל זהות לאומית, והוא הרבה יותר ציוני בגלל זה, ובין מי שאיננו בעל זהות לאומית.

צבי הנדל: לכן בישראל הייתי נותן משקל יותר לעברית.

צבי הנדל: אבל מאחר שהחלוקה היא לא כמו שאני רוצה, וכל משרד עוסק בתחומו הוא, חשוב שנדע שהנושא של הזהות היהודית הוא לא ענין דתי.

צבי הנדל: אתה אמנם לא ענית לחבר-הכנסת הלפרט, אבל מהנתונים הגלובליים שבידי עולה שבערך 50% מהעולים מברית-המועצות לשעבר הם לא-יהודים, אבל 80% עד 90% מהלא-יהודים מרגישים יהודים ורוצים להיות יהודים, חשבו עד עכשיו שהם יהודים.

צבי הנדל: וכ-10% עד 20% מתוך החצי הזה שבאמת לא רוצים לשמוע בנושא.

צבי הנדל: הם גם עושים את השם הרע הכולל על רוב שהוא לא כזה.

צבי הנדל: לכן כשאנחנו נצליח לתת לא ל-10%-20% האלה שהם אנטי בצורה כזאת או אחרת, אלא לאלה שהם לא אנטי והם באו לישראל כי חלק מהם חשבו שהם יהודים - לתת להם שיעורים בזהות יהודית, זה גם יקרב אותם לפעולות הגיור שיפתרו לנו את הקוטביות ואת המרחק שיש.

צבי הנדל: אחרי הכל אני אומר שמי שכבר הגיע לישראל, עברית היא מעל הכל, כי זה הבסיס להידברות היומית המינימלית.

צבי הנדל: דבר אחרון ובזה אסיים – עולי אתיופיה - למרות שרשמתי לי עוד נקודות, אבל נשאיר גם חלק מהדברים לפעמים הבאות.

צבי הנדל: אני מאד מבקש ממך במעמד זה כאן בוועדה, שגם אם בעיית העלייה של העולים מאתיופיה לא תיפתר בשעתיים הקרובות, קבל על עצמך, כמו שכבר הסתבכת עד היום כל שבוע עם מאה העולים הבלתי-מתוקצבים וחתמת הסכמים עם בתי המלון ובתי הארחה, אז תסתבך עוד קצת, ואני מוכן לעזור ולהירתם ולהפעיל את כל הלחץ האפשרי, ואם יש צורך גם את ועדת הכספים, על-מנת שהבעיה תיפתר ושהיא לא תישאר רק על הכתפיים שלך.

צבי הנדל: אם תיעתר לבקשתי, אני מאד אעריך את זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל אני מודה לכולם על הסבלנות.

יולי יואל אדלשטיין: זה קורה לי כל פעם שבכל סקירה, בישיבת הכנה עם הצוות שלי אני אומר:

יולי יואל אדלשטיין: היום אני אקצר על-מנת שגם חברי הכנסת ונציגי הארגונים וכל הנוכחים יוכלו להתבטא.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתי לא יוצא לי לקצר רק מסיבה אחת, שבאמת כל הדברים בעיניי מאד-מאד חשובים ואני מאד פוחד שאם אני לא מזכיר תעסוקה, אז אני לא נותן חשיבות לתעסוקה, ואם אני לא מזכיר דיור, אז אני מתחמק מתשובות.

יולי יואל אדלשטיין: כך זה יוצא ואתכם הסליחה.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי כמה נקודות לחברי הכנסת הנוכחים אני אענה, ודאי לא אגיד דברים כשהם לא נמצאים, אבל התייחסות לסוגייה אחת שאני מאד שמח שהעליתי אותה והיא זכתה להרבה התייחסות, הוא הנושא של עברית.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל אנחנו יכולים לומר בגאווה שחלק גדול מן הרעיונות שצצו כאן בעצם מיושמים כבר.

יולי יואל אדלשטיין: כמו הנושא של אולפני המשך, שאנחנו קראנו לזה הזדמנות שנייה.

חנוך צמיר: כרגע זה מושבת כי אין תקציב לזה, אבל כרעיון זה מורץ.

יולי יואל אדלשטיין: הרצנו את זה בפועל.

יולי יואל אדלשטיין: ביקרנו שם ואפילו העברתי חצי שיעור באחד המקומות.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הזה הוא נכון ומה שמעכב את המשכו זה הנושא התקציבי, שאליו עוד אגיע.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא של מבחנים כבר מיושם בתיאום עם משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא של הארכת זכאות לאולפן, כפי שאמרתי, מיושם, כי חצי שנה אולפן לא היה מקובל עלינו.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, אני שמח שהיתה היענות, והייתי מציע, ברשותך אדוני היושב-ראש, שנמצא פעם מסגרת בוועדה כשיבואו גם גורמים מקצועיים ולא אני אתן תשובות במקומם – משרד החינוך, הסוכנות היהודית – נקיים דיון ונשאל מה הן שיטות ההוראה, למה וכמה ואיך הם מעריכים את ההישגים, וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: היו מספר שאלות בנושא הכנה, או טרום-קליטה.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד כשעתיים אנחנו ניפגש עם ראשי הסוכנות והצוות המקצועי שלהם על כל הנושא הזה של פעילות משותפת שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק רוצה לציין לצורך חזרה על הנקודה, שאנחנו משרד הקליטה אמונים על קליטת העולים בארץ, וודאי שאין לנו לא שלוחות ולא נציגים בחוץ-לארץ, וגם אין לנו אינטרס לפתוח שלוחות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בהתבסס על הגורמים המקצועיים שפועלים שם – הסוכנות היהודית, לשכת הקשר – אנחנו מוכנים לשתף אתם פעולה, וזה מביא אותי לשאלה של חבר-הכנסת הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת אותה מדיניות אנחנו לא קובעים זכאות לעלייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים שנקבעו כזכאים לעלייה והגיעו לכאן, לא חשוב מי יהיה שר הקליטה --

שמואל הלפרט: אתם יכולים להמליץ על תיקון חוק השבות.

יולי יואל אדלשטיין: -- רק שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: האדם הכי ליברלי, או הכי קפדן, אני מניח שעדיין כל אחד וכל אחת, ברגע שיגיעו העולים, ירצה לתת להם מענה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, אני מניח שבמסגרת הישיבות שלנו עם הסוכנות היהודית יעלו אי-אלו דברים בנושא עידוד העלייה ושם אני אמסור את ההמלצות שלי, ואני חושב שיש לנו בהחלט על מה לדון עם הגורמים המקצועיים שפועלים הן ברחבי ברית-המועצות לשעבר והן באתיופיה לגבי עידוד העלייה למדינת ישראל, למה, כמה ומי.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת תיקון חוק השבות, הקולגות הפרלמנטריים שלי שנמצאים כאן, הם אמונים על החקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שלמשרד הקליטה אין מנדט לצאת עם חקיקה בנושא חוק השבות.

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד לא שם אותנו מטעם הממשלה לפקח על חוק השבות.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה שואל את עמדתי כחבר הכנסת וכאזרח, אני חושב שיש לנו הרבה מאד דברים לעשות לפני תיקון חוק השבות, ובלי תיקון חוק השבות, אם אנחנו רוצים לשנות את המצב, בנושאי פיקוח, עידוד ועוד דברים.

שמואל הלפרט: מהו אחוז הלא-יהודים שמגיעים עכשיו לארץ?

צבי הנדל: אחוז גבוה מאד.

יולי יואל אדלשטיין: אחוז גבוה.

יולי יואל אדלשטיין: תפנו למשרד הפנים ותבררו את זה.

שמואל הלפרט: יש לכם נתונים או אין לכם נתונים?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא אמונים על הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוסקים בקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול למסור נתונים לגבי כושר קרבי של חיילים עולים.

שמואל הלפרט: ההיתממות הזאת מאד מפתיעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע שאחוז הלא-יהודים הוא גבוה מאד אבל אני לא מוסמך לתת תשובות.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע שהאחוזים גדלים, הם מדאיגים אותי, כפי שאמרתי, כמו שהם מדאיגים את כולם.

שמואל הלפרט: כמה, 20%?

שמואל הלפרט: 60%?

צבי הנדל: שמענו.

צבי הנדל: כל מלה שתוסיף - - -

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה שואל אותי בצורה חברית, חבר-הכנסת הלפרט, אם הועלת לנושא הזה בכל ההתפרצויות האלה למשרד הקליטה, התשובה היא לא.

יולי יואל אדלשטיין: יש מסגרות הרבה יותר מקצועיות שאפשר בצורה מאד חברית ומאד מקצועית לעשות את אותה עבודה, בלי שכולנו נדע מה תהיה השאלה בכל ישיבת ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נושא אחרון ולא חביב.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל אני מקבל באהבה את בקשתך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אולי הייתי אומר משהו אחר, אבל אני אתן את זה בצורה הכי אישית שיכולה להיות.

יולי יואל אדלשטיין: לא פעם מצאתי את עצמי בישיבות הממשלה בגלגול הקודם, כשהיו כמה קולגות שלי אומרים: אגף התקציבים, פקידים אטומים, וכו', ואני הייתי היחידי שתמיד אמרתי: מה אתם צורחים?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לעבוד עם אגף התקציבים, אנחנו עובדים אתם יום-יום.

יולי יואל אדלשטיין: לפעמים ידם על העליונה, לפעמים ידנו על העליונה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת עבודה.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, זאת לא המציאות היום, ואני אומר את זה עם הרבה מאד צער.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה המצב של חוסר ממשלה תקופה כל-כך ארוכה במדינת ישראל גרם לעיוות מערכות, ולכן אני פעם ראשונה מוצא את עצמו בסערות כאלה ודראמות שהן מאד חדשות לי.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שאני לא מעלה על הדעת שאיזה שהוא עולה יישאר בשדה התעופה, גם אם זה יעזור לי לקבל תקציב.

יולי יואל אדלשטיין: והחדשות הטובות מכל הספור, למרות שהן לא מחמיאות לנו כמדינה אבל מחמיאות לנו כחברה, הן שהעוזרים שלי כבר העבירו לי פתק שמתקבלים טלפונים במשרד שאזרחים מתקשרים ואומרים: אנחנו מוכנים לקלוט, מוכנים לקחת על עצמנו.

יולי יואל אדלשטיין: אז לפחות לא אלמן ישראל בענין הזה.

צבי הנדל: אנחנו יודעים שעם ישראל הוא עם נהדר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא עם נהדר, אבל הבעיה שהוא צריך משבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבל שרק משברים גורמים לנו להבין שזה עם נהדר.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי הסוגייה איך לקלוט, בהנחה שבכל-זאת השכל הישר יגבר ונעבור את המשבר התקציבי הזה, מבחינתי יש הנחיות ברורות.

יולי יואל אדלשטיין: א.

יולי יואל אדלשטיין: אין בתי-מלון כבתי-מלון.

יולי יואל אדלשטיין: זה שמבנה פעם שימש לצורך זה או אחר, זה לא אומר.

יולי יואל אדלשטיין: בית-מלון במחירים של בית-מלון זו בעיניי שערורייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שכרנו עשרות רבות של מקבצי דיור ואני לא זוכר את עצמי אי-פעם מנהל משא-ומתן, כי אני פוליטיקאי.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אמון על ניהול משא-ומתן עם יזם שמציע לנו נכס.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מוצא את עצמי בסיטואציה מאד מביכה כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי איש מקצוע בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אם הוא מביא לי הערכות שמאי והמלצות מקצועיות וכל הניירת, אני אומר "אמן".

יולי יואל אדלשטיין: אם הוא לא מביא לי, אני לא אומר "אמן", או לא זוכר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יעיד, אני מקווה, מבחינת עדותו כשאי-פעם התערבתי ואמרתי: תיקח מיזם פלוני ואל תיקח מיזם אלמוני.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הסיטואציה הזאת מאד מביכה אותי.

יולי יואל אדלשטיין: ההנחיות המקצועיות שלי, אדוני היושב-ראש, הן שלדעתי מבנה קבע עדיף על קראוון, ואני מדבר על סמך ניסיון של כמה שנים.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר גם למר קצב, ראש אגף אכלוס, שאני לא רוצה לראות בעיני רוחי משפחת עולים בקומה 12 כשאין לילדים חצר לשחק או לצאת ביחד לשבת בערב.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, מבנים שיימצאו מתאימים במחירים של שכירות לטווח ארוך, ולא באותן שערוריות שאנחנו שומעים שמשולמים לכמה בתי מלון, מבחינתי טובים לעולי אתיופיה אם הם יהיו של יזם X או של יזם Y בטבריה או בקצרין, אני לא מתערב בזה, אני נזהר מזה כמו מאש.

יולי יואל אדלשטיין: אני עברתי כל-כך הרבה השמצות, כולל בוועדה הזאת, בנושא הזה בוועדה הזאת, שאני נזהר.

צבי הנדל: איך הגעת למסקנה שמלון טוב יותר בגלל שהוא עשוי בלוקים ולא חצרות יסף, למרות ששם יש שטח גדול?

יולי יואל אדלשטיין: כל מה שטוב בחצרות יסף, ואני אומר את זה בגאווה, זה הצוות המקצועי שעובד שם.

יולי יואל אדלשטיין: אין שם שום דבר טוב אחר.

יולי יואל אדלשטיין: הצוות המקצועי לא יכול להתגבר לא על החולדות, לא על העובדה שהקראוונים עשר שנים על הקרקע, לא על כתבות של יולי אופק שמצלמת גשם שנכנס לתוך הקראוון והקראוון מתפרק.

יולי יואל אדלשטיין: על זה הצוות המקצועי לא יכול להתגבר.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אדוני היושב-ראש, אני חושב שהצוות המקצועי הוא דבר נייד, תסלחו לי, הרי מדובר בבני-אדם, ואם יהיה לנו אתר קליטה, אני אפנה אישית לאנשים האלה שימשיכו ויעשו את אותה עבודה ברוכה.

יולי יואל אדלשטיין: כנ"ל גם עם הצוות של נווה כרמל ועוד כמה אתרים שעשו עבודה ברוכה.

יולי יואל אדלשטיין: יושבים פה נציגי משרד השיכון והם יודעים את זה יותר טוב ממני.

יולי יואל אדלשטיין: הקראוונים זה לא דבר שאני רוצה להכניס לשם בני-אדם כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: זאת עמדתי.

יצחק גאגולה: בראשית הדברים אני רוצה לברך את ידידי סגן השר בתפקיד שר יולי אדלשטיין ולאחל לך הצלחה.

יצחק גאגולה: אין לי ספק שאתה תצליח גם במה שבורא עולם בירך אותך, בכשרונות האישיים, במידותיך הנעלות, כולל הסבלנות שאתה מפגין פה.

יצחק גאגולה: אני מעורב מאד בתחום העלייה כבן עלייה, ולא אחת ביקרתי במוסקבה וגם במקומות אחרים.

יצחק גאגולה: למרות כל הנתונים שהוגשו לנו כאן, הבעיות המרכזיות שעדיין קיימות ומציקות לעולים בפוטנציה, הן דיור ותעסוקה, ואנחנו צריכים לחשוב, למרות כל הנתונים האלה, שמדינת ישראל באה לקראת העולים.

יצחק גאגולה: עם זאת לעולים הפוטנציאליים עדיין יש חששות, ומה אנחנו עושים כדי להביא לשינוי בתודעה שלהם ושאכן הבעיות האלה ניתנות לפתרון.

יצחק גאגולה: אני אומר את זה כשאלה וכנושא למחשבה.

יצחק גאגולה: בשבוע שעבר ביקרתי במוסקבה ובגרוזיה.

יצחק גאגולה: אני רוצה לומר שני דברים.

יצחק גאגולה: דבר ראשון, אני רוצה לפנות אליך כשר למעשה שאחראי מטעם המדינה להעלות יהודים.

יצחק גאגולה: היום המצב בגרוזיה, גם בחיי היום-יום וגם מבחינה רוחנית הוא כזה שאנחנו חייבים לעשות הכל כדי להעלות את 12,000 היהודים שנשארו שם.

יצחק גאגולה: ההתבוללות שם היא נוראית.

יצחק גאגולה: אין להם מנהיגות.

יצחק גאגולה: המצב שם קשה מכל הבחינות.

יצחק גאגולה: כנ"ל לגבי יהודי ארגנטינה , שאותם הזכרת, אדוני היושב-ראש.

יצחק גאגולה: המצב שם בכי רע ואנחנו צריכים לחשוב אולי על מבצע דרמטי למקומות מהסוג הזה שהזכרתי.

יצחק גאגולה: נקודה נוספת היא הסטודנטים, נושא שמאד קרוב ללבי.

יצחק גאגולה: המשרד שאתה עומד בראשו מסייע היום לעולים חדשים בשלוש השנים הראשונות.

יצחק גאגולה: כפי שאני יודע, ואני קרוב לסטודנטים יוצאי חבר העמים, יש הרבה סטודנטים שבגלל המצב הזה אחרי שלוש שנים הם לא יכולים להמשיך ללמוד.

יצחק גאגולה: האם אי-אפשר לתת סיוע מיוחד לסטודנטים במצב מסוים?

יצחק גאגולה: זאת אומרת, שהמשרד ייזום לגבי סטודנטים שיש להם קושי מסוים, להרחיב את המעגל אחרי שלוש שנים, כמו שזה קורה לגבי האולפנים?

יצחק גאגולה: למה אנחנו צריכים לגרום לכך שסטודנטים יפסיקו את לימודיהם מפני שהם נקלעו לסיטואציה שהם לא יכולים להמשיך ללמוד?

יצחק גאגולה: שפה.

יצחק גאגולה: אני אומר זאת לא רק לגבי השפה העברית אלא גם לגבי יהדות.

יצחק גאגולה: הבעיה היא לא רק פה, היא קיימת גם שם.

יצחק גאגולה: הבעיה היא שצריך להרחיב את לימודי היהדות והשפה גם בחוץ-לארץ וגם בארץ.

יצחק גאגולה: לא אחזור על הדברים שנאמרו פה.

יצחק גאגולה: הדברים האלה הם בנפשנו ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי להביא לשינוי הנתונים שהוצגו לנו כאן.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: אני רק רוצה לציין שחלק גדול מהדברים שאתה העלית, למרות שביכולתו לעשות את זה אבל זה לא מתפקידו, יש אחרים שעוסקים בזה, וכוונתי לנושא העלייה ועידוד העלייה.

צבי הנדל: אני לא בטוח שהבנתי אותך נכון.

צבי הנדל: האם אתם ממשיכים לטפל במאה העולים שאמורים להגיע מאתיופיה בעוד שעתיים?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים לטפל בזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני בקשר עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וכפי שאמרתי, אני מקווה שהשכל הישר יגבר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכוון אישית לנסוע לשדה התעופה ולראות שהכל מתנהל כראוי.

יולי יואל אדלשטיין: בערב יש לנו ישיבה עם ראש הממשלה, בהיותו גם שר הקליטה, ישיבת הנהלת המשרד עם השר שלנו, ולצערי הרב גם שם קצת נשנה את סדר הדברים ונעלה את הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: משפט אחרון גם בעקבות מה שהערת כרגע לחבר-הכנסת גאגולה, וגם לאחר ששמעתי את ראש עיריית אשדוד המכובד.

יולי יואל אדלשטיין: כך קרה, לטוב ולרע, כשראשי משרד הקליטה ודאי מעלים את כל הדברים שקשורים לעולים.

יולי יואל אדלשטיין: זה יכול להיות בית-כנסת שהוא בנה ומשרד הקליטה לא עזר לו, או זה יכול להיות יליד מדינת ישראל, אבל מה לעשות, בקרב העדה האתיופית שואלים למה עדיין אין לו דירה, או הוא סיים שירות צבאי והוא לא התקבל ללימודים.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתי הוועדה הזאת יכולה לשמש פורום נהדר לכל התיאומים האלה ולמנוע גם מהרבה מאד אנשים לפנות לכתובת הלא נכונה ולהגיע לכל מיני תסכולים, כולל אנשים במערכת, כולל ראשי ערים וראשי ארגונים.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שיש קצת תיאום ונציגי הממשלה שומעים, יכול להיות שהבעיות נראות פחות מאיימות וגדולות.

יולי יואל אדלשטיין: זה אמור גם בנושא עידוד אבל גם בכל מיני דברים שקשורים, כפי שאמרתי, למערכת החינוך, חיילים, תעסוקה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה וכמה משרדי ממשלה שיכולים לתת על זה תשובות יחד אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: כאן זה בהחלט אחד מן הפורומים הנכונים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

שמואל אמסלם: כבוד השר, יש לך בית בטבריה שמוכן לקלוט הערב את מאה העולים.

שמואל אמסלם: הוא היה מוכן כבר בינואר בעשר בלילה לקבל עולים, עם אוכל ואפילו עם אינג'רה, ועד היום לא קיבל אותם.

שמואל אמסלם: חבל שזה נפל על אוזניים אטומות.

ארי קרן: וב-50% עלות ממה שאתם משלמים היום.

ארי קרן: כפתרון זמני, לא כפתרון קבע.

ארי קרן: רק כדי להישרד, ב-50% מהעלות.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.

צבי הנדל: - - - - - - - -