ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 103, 2000-10-31 10:20

נעמי בלומנטל: אנחנו גאים ושמחים מאוד כוועדת העליה, הקליטה והתפוצות של הכנסת לארח אתכם כאן.

נעמי בלומנטל: קודם כל אני רוצה להודות לכם ולהציג בפניכם את חברי הכנסת.

נעמי בלומנטל: נמצאים איתנו חלק מחברי הכנסת הוותיקים שמגיעים לוועדת העליה, הקליטה והתפוצות: חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין, שהיה השר לקליטת עליה, חבר הכנסת מיכאל נודלמן, חברת הכנסת סופה לנדבר וחבר הכנסת אלכסנדר צינקר.

נעמי בלומנטל: נמצא איתנו גם מנכ"ל הוועד האולימפי וכן מר אמנון גור.

נעמי בלומנטל: כעת נכנסה יועצת ראש הממשלה לקליטה ושילוב חברתי-תרבותי, גברת אנה איסקובה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה שתדעו, גם המאמנים וגם הספורטאים, שאנחנו לא סתם יושבים כאן בוועדה ובוודאי לא כל פעם חוגגים.

נעמי בלומנטל: כבר קיימנו בוועדה הזאת בעבר ישיבות על הקשיים שיש דווקא לספורטאים עולים חדשים וניסינו לקדם.

נעמי בלומנטל: היו לנו גם הצלחות.

נעמי בלומנטל: ישבנו גם עם המאמנים וגם עם הספורטאים כדי לראות מה הצרכים, ויש הרבה מאוד צרכים: גם אפשרויות לאימון, גם זמן, גם כך שיוכלו להתפנות רק לאימונים ולא יצטרכו לעבוד.

נעמי בלומנטל: דיברנו גם על אפשרויות של מאמנים כך שיוכלו לעבוד חצי מישרה בבתי מלון, בתעשיה ובכל מיני תחומים ובלבד שיהיה להם גם זמן לאימונים ושתהיה להם פרנסה.

נעמי בלומנטל: אני יודעת שזאת בעיה קשה מאוד ואני רוצה גם להתייחס אליה בהמשך הישיבה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה קודם כל לברך אתכם.

נעמי בלומנטל: באמת יש לנו הרבה מאוד נחת מהייצוג הכל-כך מכובד שלכם באולימפיאדה.

נעמי בלומנטל: אנחנו נשמח לשמוע גם חוויות שלכם.

נעמי בלומנטל: אני באתי, כמו אחרים, גם להיפרד מכם בשדה התעופה בנסיעת

נעמי בלומנטל: כם אבל גם צפינו ועקבנו אחריכם כל הזמן, כמעט ברצף.

נעמי בלומנטל: מזל שגם היתה אז פגרה בכנסת ואז היה לנו יותר זמן ויכולנו להסתכל עליכם.

נעמי בלומנטל: נדמה לי שראינו אפילו כל שריר וזיע בפנים שלכם, לטוב ולרע.

נעמי בלומנטל: אני ממש רואה לנגד עיני את הריצה לקראת הקפיצה ואותו דבר כשהרוח הפריעה לקיאק וכולנו אמרנו "אין אלוהים, עכשיו יש רוח באוסטרליה הזאת".

נעמי בלומנטל: הייתי אומרת שחיינו איתכם ממש כל דקה.

נעמי בלומנטל: לפני שנמשיך אנחנו בהחלט מברכים אתכם.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך בשם הכנסת, בשם ועדת העליה, הקליטה והתפוצות ובעצם בשם מדינת ישראל.

נעמי בלומנטל: שוב ושוב נברך אתכם ואנחנו רוצים לאחל לכם עוד הרבה הרבה הישגים גם בעתיד.

נעמי בלומנטל: אנחנו מבחינתנו נראה עכשיו מה אנחנו יכולים לסייע כוועדת העליה, הקליטה והתפוצות על מנת שבאמת יהיו לכם התנאים האופטימליים כדי שתוכלו להתאמן ולא תצטרכו לדאוג לפרנסה או לקושי להביא אוכל הביתה.

נעמי בלומנטל: אני מקווה שנוכל להתקדם בזה.

נעמי בלומנטל: אני מדברת גם על המאמנים.

יולי יואל אדלשטיין: את כל הברכות היפות את כבר אמרת אז אני בוודאי מצטרף ומברך את כל החבר'ה שנמצאים כאן, גם מן הוועד האולימפי, גם המאמנים וגם הספורטאים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהמשימה היא מאד ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אתחלק איתכם בנסיוני הקצר בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת 1996, 2-3 חודשים אחרי שנכנסתי למשרד לקליטת עליה, בדיוק חזרה המשלחת מן האולימפיאדה הקודמת.

יולי יואל אדלשטיין: הזמנתי את הסמנכ"ל, היום הוא משנה למנכ"ל במשרד, ואמרתי לו שאנחנו צריכים להמשיך במתן מילגות עד שנת 2000.

יולי יואל אדלשטיין: הסמנכ"ל היה האדם היחיד והאחרון במערכות הרלוונטיות שאיכשהו הבין למה אני מתכוון.

יולי יואל אדלשטיין: כל שאר האנשים, משרד האוצר וגורמים נוספים, חשבו שיש פה איזה נפילה על הראש מאוד לא מוצלחת.

יולי יואל אדלשטיין: אמרו: מה זאת אומרת?

יולי יואל אדלשטיין: את המילגה לספורטאי האולימפי צריך לתת כמה חודשים לפני האולימפיאדה.

יולי יואל אדלשטיין: למה צריך לשלם את המילגה 4 שנים?

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדברים ברורים, אני לא רוצה להרחיב כאן את הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: האנשים שיושבים בחדר הזה מבינים טוב מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: הדוגמא שהיתה לי אז, שמן הספורטאים העולים לפחות בין 1992-1996 שרד ספורטאי אחד, והוא גם נמצא בחדר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שאנחנו באמת יכולים להרשות לעצמנו נשירה מסוג זה בספורט.

יולי יואל אדלשטיין: בלאו הכי דרוש עוד הרבה על מנת לקדם אותו ואנחנו לא יכולים בוודאי להרשות נפילות.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו רוצים לראות שאותם האנשים היושבים כאן, וגם אלה שלא יושבים כאן, גם בעוד 4 שנים יהיו בסגל האולימפי וייצאו לאולימפיאדה, שאלת חברת הכנסת נעמי בלומנטל מה אנחנו יכולים לעשות: תסלחו לי אבל אני אגיד את זה בלשון מאד פשוטה, עלינו לדאוג שאנשים אטומים שלא מבינים דבר וחצי דבר בתחום הזה לא יגידו עוד פעם: טוב, בינתיים הם יסתדרו ובשנת 2003, כשיהיה ברור מי בסגל ומי לא בסגל, אז נתחיל לעזור.

יולי יואל אדלשטיין: זאת החובה הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: החובה השניה, אנחנו פה לא ועדת הספורט אלא ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: במשרד לקליטת עליה יש אפשרויות שונות לעזור, לא רק במתן מלגות, שאז זה נעשה ואני מקווה שגם היום זה נעשה וייעשה יחד עם רשות הספורט במסגרת של 50%-50%, אבל יש עוד דרכים נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: יש תמיכות בארגונים ויש עוד כל מיני אפשרויות טכניות לעזור על מנת לאפשר למאמן של ספורטאי שתהיה לו עוד עבודה נוספת, אולי לעמוד בראש איזה חוג, אולי לעשות דברים נוספים בתחום הספורט.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב מי שהיום עומד בראש המערכת לא רק שלא חושב בכיוון הזה אלא גם - ואני לא מסתיר שמאוד כאב לי, כי זה היה לפני שקלגנוב קיבל מדליה - נשאלו בטלוויזיה כל מיני שאלות מעניינות, מה בכלל הקשר של המשרד לקליטת עלייה לשייט ומה פתאום צריך להעביר כספים, מה עניין שמיטה להר סיני ומי קיבל את ההחלטות "התמוהות" האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה שהוועדה תדאג גם אחרי הישיבה הזאת, לאחר שנשמע יותר מראשי הספורט במדינת ישראל וממאמנים וספורטאים, שהוועדה תדאג באמת להעמיד את האנשים במקומם ולראות איך אנחנו, גם בדרכים לא קונבנציונליות, ממצים כל דרך לעזור למאמנים ולספורטאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שמה שקשור לספורטאים ולספורט, להצלחה יחסית באולימפיאדה, כל זה יידון בוועדת החינוך והתרבות.

מיכאל נודלמן: אני חבר באותה ועדה ושם אני אגיד מה שאני חושב על טיפוח הספורט בישראל, מהם החסרונות לדעתי.

מיכאל נודלמן: פה אני רוצה לברך את הספורטאים והמאמנים, את מר מיכאל קלגנוב, את מר קונסטנטין מטוסביץ, את יושב-ראש הוועד האולימפי ומנכ"ל הוועד האולימפי.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהאולימפיאדה האחרונה היתה מבחינתנו האולימפיאדה הכי מוצלחת מכל אלה שהיו לפניה, למרות שהשגנו רק מדליה אחת אבל מר קונסטנטין מטוסביץ הגיע למקום רביעי ויש עוד כמה שהגיעו למקומות גבוהים וסיימו בין ה-8 הטובים בעולם.

מיכאל נודלמן: אנשים לפעמים לא מבינים שהאולימפיאדה היא השיא של תחרויות הספורט.

מיכאל נודלמן: לקבל שם מקום 4 או 6 זה גם הצלחה גדולה.

מיכאל נודלמן: אני מברך את מר קונסטנטין מטוסביץ.

מיכאל נודלמן: אני ראיתי שהוא היה לא כל-כך מאושר מהתוצאות שלו אבל אנחנו מבינים שהיה מזג אוויר לא טוב וגשום.

מיכאל נודלמן: אנחנו ראינו הכל, בלילה וביום.

קונסטנטין מטוסביץ: אני השתדלתי לעשות את המקסימום וחבל שהיה לי חוסר מזל.

קונסטנטין מטוסביץ: ספורטאי אחר שהגיע לאותה תוצאה זכה במקום השני.

מיכאל נודלמן: היו 6 או 7 ספורטאים עם אותה תוצאה, אבל זאת תוצאה טובה מאוד.

מיכאל נודלמן: וגם לגבי מר מיכאל קלגנוב, כל המדינה חיכתה לראות אם תהיה לנו מדליה או לא תהיה מדליה ובסוף הוא קיבל מדליה וזה היה חג גדול בארץ.

מיכאל נודלמן: חבל שזאת לא מדליית זהב.

מיכאל נודלמן: אני חשבתי שתהיה מדליית זהב, אבל זה גם בסדר.

מיכאל נודלמן: תודה רבה חברים על העבודה שעשיתם.

מיכאל נודלמן: תודה לוועד האולימפי.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו צריכים להתקדם.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יולי אדלשטיין דיבר כאן על דברים שקשורים למשרד לקליטת עליה.

מיכאל נודלמן: הוא עסק הרבה בעניין הספורטאים ועזר להם בזמן שהוא היה השר לקליטת עליה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך.

מיכאל נודלמן: אני חושב שצריכה להיות תשתית יותר רחבה בספורט.

מיכאל נודלמן: טוב שהגיעו ספורטאים ברמה גבוהה מברית-המועצות לשעבר אבל אנחנו צריכים לטפח את הספורט בארץ ולהרחיב את התשתית.

מיכאל נודלמן: אני חושב שספורטאים כמו מר קונסטנטין מטוסביץ ומר מיכאל קלגנוב ואחרים צריכים לעזור לעניין הזה.

מיכאל נודלמן: אני הייתי אלוף אוקראינה בהליכה, 30, 20, 10 ו-50 קילומטרים.

סופה לנדבר: אני רוצה קודם כל לבקש סליחה.

סופה לנדבר: מאוד רציתי להיות בשדה התעופה לקבל את פניכם אבל בעיה אישית מנעה ממני להגיע לשדה התעופה.

סופה לנדבר: היום חברת הכנסת נעמי בלומנטל נתנה לנו בעצם אפשרות לברך אתכם.

סופה לנדבר: יכול להיות שזה באיחור אבל אנחנו באמת שמחים, עליזים וגאים.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר, חברת הכנסת נעמי בלומנטל, חוץ מחג יש לפעמים פרוזה.

סופה לנדבר: יכולה להיות פרוזה כאן בכך שבעצם מדינת ישראל צריכה ללמוד להשקיע יותר כדי לקבל יותר.

סופה לנדבר: אני חושבת שגם בוועדה אנחנו צריכים ללמוד את הפרוזה שעומדת מאחורי הווילון, הפרוזה שעומדת בחיים הרגילים של הספורטאים האלה שנסעו וייצגו את מדינת ישראל בכבוד.

סופה לנדבר: הייתי מבקשת שיציגו לנו את הדברים הפרוזאים ביותר, את החיים הרגילים, מה חסר להם, כדי שאנחנו כחברי ועדה נוכל להשפיע ולעזור.

סופה לנדבר: אנחנו אסירי תודה שאתם הבאתם לנו את התוצאות על מגש הכסף.

סופה לנדבר: יכול להיות שהיו יכולות להיות תוצאות יותר טובות.

סופה לנדבר: ליבנו באמת עצר מול הטלוויזיה, הסתכלנו, ראינו ודאגנו ובעצם כל תוצאה היא תוצאה מכובדת.

סופה לנדבר: בשבילנו, בשביל המדינה, היא תוצאה שקיבלנו אותה על מגש הכסף.

סופה לנדבר: למה אני אומרת "על מגש הכסף"?

סופה לנדבר: בגלל שצריכים להשקיע יותר ואז נקבל יותר.

סופה לנדבר: אי אפשר לא להשקיע בספורט.

סופה לנדבר: בספורט, כמו במדע, ככל שמשקיעים יותר מקבלים יותר.

סופה לנדבר: אם לא משקיעים, לא מקבלים.

סופה לנדבר: בגלל זה רציתי לשמוע קצת יותר על החיים שלהם, על החיים היומיומיים, על מה שחסר להם ומה אנחנו נוכל בוועדת העליה, הקליטה והתפוצות לעזור לספורטאים שהגיעו לתוצאות ולספורטאים שמסיבות אלה או אחרות לא היו מסוגלים להגיע.

סופה לנדבר: נמצא פה מר אמנון גור, שאני נפגשתי איתו, מנהל המחלקה לקליטת עליה במשרד המדע, התרבות והספורט.

סופה לנדבר: אני ישבתי איתו לפני כמה שבועות אבל המחלה של בעלי מנעה ממני המון דברים.

סופה לנדבר: אני מקווה שעכשיו אני חוזרת לדרך העבודה הסדירה.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר ש-80% מהמאמנים הם עולים ממדינות חבר העמים.

סופה לנדבר: בהזמן האחרון המחלקה הזאת לא מקבלת את הכספים הדרושים לעבודה הסדירה של האנשים האלה.

סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע גם ממר אמנון גור מה חסר לו נכון להיום ושאנחנו נשפיע כדי שאותם אנשים שעובדים בעיריות דרך בתי-ספר ודרך מחלקות ספורט יהיו מסוגלים לקבל מה שדרוש להם לעבודה ולחיים.

סופה לנדבר: אגב, חבר הכנסת אלכסנדר צינקר ואני היינו בפתח-תקווה לפני חודש וחצי וצפינו בתחרויות ההתעמלות האמנותית, שזה ספורט שהוא חדש בישראל.

סופה לנדבר: בענף זה יותר מ-90% הם עולים ממדינות חבר העמים.

סופה לנדבר: זאת היתה חוויה פשוט עצומה ללב ולנשמה ולכל האיברים שמסוגלים להרגיש, לראות ולשמוע.

סופה לנדבר: אני חושבת שגם לענף הספורט הזה אנחנו צריכים לתת קצת דחיפה בגלל שזה דבר חשוב, לא רק לאותם תלמידים, ויש שם המון בעיות.

סופה לנדבר: אנחנו בהתאחדות יוצאי ברית-המועצות עכשיו מקימים ארגון של ספורטאים כדי לתת להם את כל הדברים הדרושים.

סופה לנדבר: אנחנו בדקנו, עברנו מעיר לעיר וראינו שאותם ספורטאים בחיי היומיום דורשים המון תמיכה ואנחנו מוכנים לתת להם אותה.

אלכסנדר צינקר: גם אני רוצה לברך את כולם.

אלכסנדר צינקר: מעניין לי לשמוע איך היה.

אלכסנדר צינקר: כפי שאמרה חברת הכנסת סופה לנדבר, חג נמשך יום אחד ואילו 4 שנים זה פרוזה.

אלכסנדר צינקר: הייתי רוצה לשמוע מה הן הדרישות, במה צריך לעזור.

נעמי בלומנטל: נעשה סבב קטן שבו הנוכחים יציגו את עצמם.

קונסטנטין מטוסביץ: אני 5 שנים בארץ.

קונסטנטין מטוסביץ: אני קופץ לגובה ועכשיו הגעתי במשחקים האולימפיים בסידני למקום חמישי כשקפצתי לגובה 2:32 מטר.

קונסטנטין מטוסביץ: אני רוצה להזכיר, חוץ מהתחרות שבה אני התחריתי, את הקהל שהיה באולימפיאדה.

קונסטנטין מטוסביץ: היו המוני צופים, לא רק בתחרויות האתלטיקה.

קונסטנטין מטוסביץ: האיצטדיון היה מלא, איצטדיון ענק של 118,000 איש וכל המקומות היו מלאים.

אופיר פינס-פז: כמו באליפות ישראל באתלטיקה ...

קונסטנטין מטוסביץ: בשנה האחרונה גם בישראל האיצטדיון היה מלא.

קונסטנטין מטוסביץ: בארץ האתלטיקה עכשיו נמצאת בקו עליה.

נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לשמוע על ההרגשה שלך.

נעמי בלומנטל: בגלל שאנחנו ועדת עליה, קליטה ותפוצות היינו רוצים קצת לשמוע: האם כעולה חדש אי פעם חשבת שאתה תייצג את ישראל?

נעמי בלומנטל: מה התחושות?

נעמי בלומנטל: האם פגשת שם ספורטאים מארץ המוצא שלך?

קונסטנטין מטוסביץ: יש הבדל ענק בין התחושה שלי באולימפיאדה הקודמת באטלנטה לבין תחושותי באולימפיאדה בסידני.

קונסטנטין מטוסביץ: אחרי שנה בארץ נסעתי בפעם הראשונה לאולימפיאדה והרגשתי שאני מייצג את עצמי, כדי להגיע להישגים בקפיצה לגובה, אבל עכשיו כאשר נסעתי לאולימפיאדה הרגשתי שהמון אנשים רוצים שאני אקפוץ טוב מאוד.

קונסטנטין מטוסביץ: לפני האולימפיאדה כל הזמן שאלו אותי מתי אני קופץ כי אנשים רצו לצפות בתחרות.

קונסטנטין מטוסביץ: זה מעניין מאוד כי זה אנשים שאני חושב שלפני האולי

קונסטנטין מטוסביץ: מפיאדה בכלל לא חשבו שיש ענפים כמו אתלטיקה קלה וקפיצה לגובה.

קונסטנטין מטוסביץ: זה באמת נעים מאוד.

קונסטנטין מטוסביץ: בזמן שקפצתי באולימפיאדה הרגשתי שמאחורי המדינה, שהמון אנשים רוצים שאני אשיג תוצאה גבוהה מאוד.

סופה לנדבר: אנחנו הרגשנו שגם אנחנו קפצנו לגובה.

קונסטנטין מטוסביץ: בגלל זה אני אחרי התחרות, מכל הלב באמת, עם כל הרגשות שהיו לי, ביקשתי סליחה מכל הקהל על כך שלא השגתי מדליה.

נעמי בלומנטל: זה רק היה עניין של מזל.

נעמי בלומנטל: אתה מקום שני, באותה תוצאה כמו מקום שני.

קונסטנטין מטוסביץ: אין בספורט דבר כזה "כמו מקום שני".

קונסטנטין מטוסביץ: הגעתי למקום חמישי.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז הצטרף אלינו ולא שמע.

נעמי בלומנטל: כולנו בירכנו מכל הלב.

נעמי בלומנטל: זאת הרגשה כל-כך נהדרת, ובמיוחד שאתם בכל זאת כעולים הבאתם לנו כל-כך הרבה כבוד כמדינת ישראל.

נעמי בלומנטל: באמת ברוך השם אנחנו לא מדינה כל-כך קטנה אז כשכל המדינה מאחוריך זה לא כמו כל רוסיה מאחוריך.

קונסטנטין מטוסביץ: זה מה שרציתי להגיד, שרוסיה היא מדינה כל-כך גדולה ויש שם המון ספורטאים.

קונסטנטין מטוסביץ: כאן זאת מדינה כמו משפחה, כולם קרובים.

קונסטנטין מטוסביץ: גם היה נעים מאוד באולימפיאדה, שבאמת היתה אווירה טובה בין כל החברה, כמו משפחה.

קונסטנטין מטוסביץ: לא היה הבדל בין עולים לוותיקים, בין מי שמדבר עברית יותר או פחות טוב, זה לא היה משנה.

קונסטנטין מטוסביץ: כולנו נפגשנו ויחד הלכנו לצפות בתחרויות.

נעמי בלומנטל: מבחינת תנאי האימונים וכן הלאה, אם היית נשאר ברוסיה האם אתה חושב שהתנאים היו יותר טובים מבחינת האפשרויות להתאמן?

קונסטנטין מטוסביץ: מכל הלב אני יכול להגיד אובייקטיבית, אני מתחרה הרבה ופוגש חברים שלי שמתחרים במשלחות אוקראינה ורוסיה, חבר'ה שאיתם התחריתי עוד בנבחרת ברית-המועצות.

קונסטנטין מטוסביץ: שאלתי מה המצב הכספי, מה המצב מבחינת האימונים וכולם בוכים.

קונסטנטין מטוסביץ: הם אמרו לי מה הסכומים שהם מקבלים וזה מעט מאוד, זה כלום.

נעמי בלומנטל: אני לא רוצה להמליץ לך לעבור לכדורסל.

קונסטנטין מטוסביץ: תמיד במשחקי כדור מקבלים יותר מאשר בענפים האינדיבידואליים כמו אתלטיקה קלה.

קונסטנטין מטוסביץ: בכל המדינות זה המצב.

קונסטנטין מטוסביץ: אני חושב שאנחנו הספורטאים האולימפיים קיבלנו מהממשלה לפני האולימפיאדה את המקסימום.

קונסטנטין מטוסביץ: במצב שבו המדינה משתמשת בכל-כך הרבה כוח וכסף לצרכים הבטחוניים אני חושב שיפה שעוד חיפשו כסף לספורטאים האולימפיים, ועכשיו נסעה גם משלחת הנכים למשחקים הפרה-אולימפיים.

קונסטנטין מטוסביץ: יפה מאוד שהמדינה יכולה למצוא כסף עבור זה.

קונסטנטין מטוסביץ: אני רוצה להודות לכל המדינה, לממשלה וגם לכל האנשים שיושבים כאן, שסייעו מטעם המשרד לקליטת עליה לספורטאים האולימפיים ולמאמנים שלנו.

קונסטנטין מטוסביץ: המון תודה רבה.

קונסטנטין מטוסביץ: אני מקווה שאנחנו נקבל עזרה לקראת המשחקים האולימפיים הבאים באתונה.

קונסטנטין מטוסביץ: זאת עזרה רצינית מאוד.

קונסטנטין מטוסביץ: כל האנשים היושבים כאן מבינים שבארץ חשוב מאוד לספורטאי לדעת שבכל חודש ביום קבוע הוא מקבל סכום כסף בבנק.

קונסטנטין מטוסביץ: זה לא נמשך לתקופה קצרה של חודש-חודשיים או חצי שנה אלא זה נמשך תקופה ארוכה וזה חשוב מאוד.

קונסטנטין מטוסביץ: המון תודה לכל מי שעזר לנו בכיוון הזה.

נעמי בלומנטל: אנא הגד לנו, כי אנחנו רוצים להשתתף בשאר התחרויות, מה התחרות הבאה בה אתה משתתף?

נעמי בלומנטל: כדי שנתכונן גם אנחנו נפשית.

קונסטנטין מטוסביץ: התחרות הבאה הגדולה שלי תהיה אליפות העולם באולמות בפורטוגל.

קונסטנטין מטוסביץ: היא תהיה כנראה בסוף פברואר או בתחילת מרץ.

קונסטנטין מטוסביץ: עוד אין תאריכים מדוייקים.

נעמי בלומנטל: תודיעו לנו.

נעמי בלומנטל: יש כמה חברי כנסת שאולי ירצו לבוא לעודד אותך בקפיצה.

נעמי בלומנטל: באמת, הרבה הרבה תודה.

נעמי בלומנטל: פשוט טוב לנו לשמוע את הדברים.

צבי ורשביאק: כיושב-ראש הוועד האולימפי תמיד כשנפגשתי עם חברי הכנסת שהם יוצאי ברית-המועצות קנאתי בהם כי הם התייחסו לספורט כנכס ולא כנטל.

צבי ורשביאק: במדינת ישראל מתייחסים אל הספורט כאל נטל.

צבי ורשביאק: העליה מרוסיה נתנה לנו משאב אנושי שלא היה לנו קודם.

צבי ורשביאק: אני מקווה שגם מהעליה מאתיופיה בסופו של דבר גם לנו יהיה איזה רץ אחד למרחקים ארוכים שיגיע לתוצאות טובות.

צבי ורשביאק: התרומה היא משולשת: א) הספורטאים ב) וזה בעיקר מודגש, אמר פה מישהו שכ-80% מהמאמנים האולימפיים הם יוצאי ברית-המועצות ג) ולא פחות חשוב, כשדיבר מר קונסטנטין מטוסביץ על כך שהאיצטדיון היה מלא - אז מי שדיבר רוסית היה לו יותר קל שם.

צבי ורשביאק: זה תרומה נוספת חשובה.

צבי ורשביאק: ציין מר קונסטנטין מטוסביץ עד כמה חשוב שהאיצטדיון מלא, גם אם זה 5,000 איש ולא 100,000 אבל שכולם באים לראות.

צבי ורשביאק: בהחלט העלייה הזאת תרמה גם בחלק הזה.

צבי ורשביאק: זאת תרומה אדירה.

צבי ורשביאק: מצד שני אנחנו דווקא בהכנות עסקנו בקליטה.

צבי ורשביאק: אמר מר קונסטנטין מטוסביץ בצדק שהיתה אינטגרציה מלאה בין הספורטאים ילידי הארץ לספורטאים ילידי ברית-המועצות או כל מדינה אחרת.

צבי ורשביאק: זאת היתה יחידה אחת.

צבי ורשביאק: כל הזמן התייחסנו אל המערכת הזאת כאל יחידה אחת ההולכת לפני המחנה וזה עבד מצויין.

צבי ורשביאק: כפי שאמר מר מטוסביץ, אלא אם כן הספורטאים דיברו ביניהם רוסית אי אפשר היה לדעת מי ותיק ומי עולה חדש.

צבי ורשביאק: זה דבר אדיר.

צבי ורשביאק: לגבי הנושא הכלכלי: אין ויכוח שהעזרה שניתנה, אותה מילגה, וכדי שלא ניסחף יותר מדי - מדובר על 2,200 שקל לחודש.

צבי ורשביאק: כולם מדברים על מילגה ואפשר היה לחשוב שבכך הם פתרו את הבעיות שלהם.

צבי ורשביאק: אין זה נכון.

נעמי בלומנטל: אפשר לחשוב שמדובר ב-10,000 או 20,000 שקל.

צבי ורשביאק: פשוט שכולם יידע על מה מדובר.

צבי ורשביאק: לחבר הכנסת יולי אדלשטיין היה חלק גדול בכך שזה המשיך.

צבי ורשביאק: למי שלא יודע, בספורט מי שעובד רק שנתיים אז כך יהיו התוצאות שלו.

צבי ורשביאק: אנחנו עובדים במשך 4 שנים ו-8 שנים ובשנה שעברה כבר התחלנו לדבר על 10 שנים.

צבי ורשביאק: על מנת להגיע לתוצאות בשנת 2008 צריך להתחיל לעבוד היום ולא לחכות לינואר 2008.

צבי ורשביאק: בהחלט צריך להמשיך ולהתמיד.

צבי ורשביאק: אבל 2,200 שקל לא פותרים את הבעיה.

צבי ורשביאק: אני מסתמך על מה שהספורטאי אמר, לא מה שאומרים העסקנים.

צבי ורשביאק: אנחנו נתנו לספורטאים שלנו את הטוב ביותר שאפשר לתת.

צבי ורשביאק: אמר מר קונסטנטין מטוסביץ שהוא נפגש עם ספורטאי צמרת אחרים וראה שהתנאים שלהם פחות טובים מהתנאים שאנחנו נתנו ב-3 השנים האחרונות.

צבי ורשביאק: אבל זה לא מספיק, כפי שאמר פה מישהו, כי אין תשתית רחבה.

צבי ורשביאק: כשאין תשתית רחבה תהיה בעיה ובשנת 2004 תהיה לנו בעיה קשה.

צבי ורשביאק: העלייה מרוסיה היא כבר לא כמו שהיתה פעם, צריך לזכור את זה.

צבי ורשביאק: בשנת 2008 יהיה עוד יותר קשה אם לא תהיה לנו תשתית הרבה יותר רחבה.

צבי ורשביאק: אתם כחברי כנסת יכולים לסייע כי אתם מבינים מה זה ועומדים היום לקראת אישור התקציב.

צבי ורשביאק: צריך לעמוד על שני דברים: א) שאותם 10 מיליון ש"ח ישארו, כי כבר עלו כל מיני רעיונות לחלק בצורה אחרת, לתת ככה או אחרת ולפתור כל מיני בעיות אחרות ולא את הבעיות האלה.

צבי ורשביאק: ניתן כסף לספורטאים ואנחנו דאגנו שהספורטאים אכן יקבלו אותו.

נעמי בלומנטל: האם זה מופיע בתקציב משרד המדע, התרבות והספורט?

מיכאל נודלמן: את זה נתן ראש הממשלה לשעבר, מר בנימין נתניהו, 20 מיליון שקל.

צבי ורשביאק: ו-4 מיליון ש"ח קיבלנו השנה.

צבי ורשביאק: זה הופיע כתוספת.

נעמי בלומנטל: איפה זה מופיע בתקציב?

צבי ורשביאק: זה לא מופיע בספר התקציב.

צבי ורשביאק: זה מהרזרבה.

נעמי בלומנטל: זה לא טוב.

צבי ורשביאק: אבל אם חברי הכנסת יעמדו על כך ולא יצביעו בעד התקציב עד שהעניין הזה יוסדר, ושיינתן כפי שניתן כל השנים האחרונות, בצורה מרוכזת - כי אם יפזרו את זה אז אנחנו נחזור למה שהיה בעבר, זה לא יגיע לספורטאים.

סופה לנדבר: בתקציב של איזה משרד זה היה?

צבי ורשביאק: זה הגיע באישור ועדת הכספים, תקציב נוסף מהרזרבה דרך משרד הספורט.

צבי ורשביאק: אבל שמשרד המדע, התרבות והספורט ידאג לתת את זה כפי שנתן את זה בעבר ושלא יעשו איזה חלוקה אחרת, כי אם לא ירכזו את זה אז הכסף לא יפתור את בעיית הספורטאים ואני לא יודע איזה בעיות הוא כן יפתור.

נעמי בלומנטל: אבל זה קשור לסעיף שמתייחס להכנה לאולימפיאדה?

צבי ורשביאק: כן, להכנה לקראת האולימפיאדה בשנת 2004.

צבי ורשביאק: אנחנו כבר צריכים לעבוד לקראת שנת 2004 ו-2008.

צבי ורשביאק: המילגות ומחנות האימונים מתחילים עכשיו.

צבי ורשביאק: כפי שאמר מר מטוסביץ, בפברואר יש לו כבר תחרות.

צבי ורשביאק: זה כבר הכנות.

צבי ורשביאק: חלק גדול מהספורטאים הללו ישתתפו גם בסגל לאולימפיאדה של 2004.

צבי ורשביאק: נושא אחר הוא בכלל התקציב לספורט.

צבי ורשביאק: אני לא מרחיב כאן את הדיבור כי זה באמת נושא שעוסקים בו עוד שרים.

צבי ורשביאק: את ה-10 מיליון שקל אני רואה בדיוק כמו סיירת מטכ"ל.

צבי ורשביאק: דגל שמרימים באולימפיאדה שווה הרבה מאוד מבחינה לאומית ומדינית.

צבי ורשביאק: יחד עם זאת אני מקווה שהמסורת הזאת של התמיכה של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות תימשך ושל המשרד לקליטת עליה - שאני לא בטח שיש שם אותה התלהבות כפי שהיתה קודם, אבל בהחלט אם תעזרו לדרבן אותם אני בטוח שהם ימשיכו לסייע.

מיכאל נודלמן: מר צבי ורשביאק, האם שמעתם על הפרשה של מר אבי רצון?

מיכאל נודלמן: זה לא המקום אבל אני צריך לדבר איתך על כך.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהוועד האולימפי צריך להגיד כמה מלים על כך.

מיכאל נודלמן: אתה יודע מי זה מר אבי רצון.

אמנון גור: מר אבי רצון הוא קטן.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהוועד האולימפי צריך להתייחס לזה.

מיכאל נודלמן: אנחנו פה עשינו מלחמה איתו והוא התנצל ברדיו אבל זה לא מספיק.

נעמי בלומנטל: הגיע גם חבר הכנסת הלפרט.

נעמי בלומנטל: אתה מכיר את הספורטאים, בטח גם ראית בטלוויזיה או סיפרו לך.

נעמי בלומנטל: אני מבקשת שתסלחו לחברי הכנסת שנאלצים לעזוב מאחר ויש הצבעות בוועדות אחרות אך הם יחזרו בהמשך.

נעמי בלומנטל: גברת איסקובה, אנחנו מצפים לעזרה שלך במשרד ראש הממשלה.

אנה איסקובה: אני יודעת שמצפים לעזרה.

אנה איסקובה: היתה התחייבות של ראש הממשלה לקראת האולימפיאדה.

אנה איסקובה: ברור שהמשרד לקליטת עליה לא יכול לשאת בנטל של כל מכלול הבעיות ובהכנת התשתיות.

אנה איסקובה: מאוד צר לי שאין כאן נציג בכיר של משרד המדע, התרבות והספורט.

אנה איסקובה: לצערי יש התנערות של משרדי הממשלה מכל דבר שנוגע לעולים ונטייה להעביר כל בעיה אל המשרד לקליטת עליה.

אנה איסקובה: אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר במכלול אחד על המאמנים העולים.

אנה איסקובה: יש כמות גדולה של מאמנים כאלה ויש להם בעיות ספציפיות.

אנה איסקובה: צריך לדבר על אפשרות להרחיב את התשתית לילדי ישראל ולהשתמש בספורט למניעת אלימות הנוער וכך הלאה.

אנה איסקובה: הייתי מבקשת להרחיב את הישיבה ולזמן דיון עם כל הנוגעים בדבר בגלל שזה באמת דבר שמאוד נוגע לעלייה, כש-80% מהמאמנים ו-80% מהצופים הם עולים.

אנה איסקובה: אני חושבת שצריך לעשות מאמץ יותר רחב.

נעמי בלומנטל: זאת פשוט ישיבה חגיגית.

נעמי בלומנטל: אנחנו מנסים גם קצת לעבוד אבל האמת, זה יותר לצורך השמעת ברכות.

אנה איסקובה: יחד עם זה אני רוצה למסור את איחולי לספורטאים.

אנה איסקובה: ראש הממשלה צלצל אליהם לאחר התחרויות.

נעמי בלומנטל: מר מיכאל קלגנוב, תשתף אותנו קצת בחוויות שלך, כולנו רוצים לשמוע.

מיכאל קלגנוב: אני חותר קיאקים בעמק הירדן.

נעמי בלומנטל: כמה שנים אתה בארץ?

מיכאל קלגנוב: הרבה מדי ...

מיכאל קלגנוב: אני 5 שנים בארץ, חותר בקיאקים ועובד קצת כמאמן.

מיכאל קלגנוב: אני רוצה להודות לאנשי המשרד לקליטת עליה ולוועד האולימפי.

מיכאל קלגנוב: יש לי רק מילים טובות להגיד עליהם.

מיכאל קלגנוב: יש הרבה מה לשפר אבל זה בעתיד.

צבי ורשביאק: יש לנו מזל שמר קלגנוב חותר יותר טוב ממה שהוא נואם.

צבי ורשביאק: אם הוא היה נואם כמו שהוא חותר אז היה פה שטפון.

צבי ורשביאק: אבל מר מיכאל קלגנוב אומר רק מילים לעניין.

נעמי בלומנטל: נראה לי כל הזמן שאין כאן בכלל מים.

נעמי בלומנטל: איפה אתה מוצא מים כדי לחתור?

מיכאל קלגנוב: אמרת בתחילת הדברים שזאת ישיבה חגיגית ואני לא רוצה לקלקל.

נעמי בלומנטל: איפה מתאמנים?

נעמי בלומנטל: בירדן?

מיכאל קלגנוב: את רוצה שאני אתחיל לספר את כל הבעיות שלי?

מיכאל קלגנוב: אני חושב שזה לא מעניין אף אחד.

נעמי בלומנטל: זה כן מעניין.

נעמי בלומנטל: אנחנו בכל זאת מנסים לעזור.

מיכאל קלגנוב: אבל לא ביום הזה.

נעמי בלומנטל: אבל באמת, איפה אתה מתאמן?

מיכאל קלגנוב: עוד לא התחלתי להתאמן, אני בחופש.

נעמי בלומנטל: אבל החופש יגמר.

נעמי בלומנטל: ואחר-כך מה?

מיכאל קלגנוב: הבעיה היא לא שחסר מים בכינרת.

מיכאל קלגנוב: בשביל אימונים בקיאקים יש מספיק מים בכינרת.

מיכאל קלגנוב: אבל אני צריך שיהיה לי מקום אחר לאימונים כי בכינרת בשעות אחר-הצהרים יש רוח וגלים.

מיכאל קלגנוב: כשהכינרת היתה מלאה הייתי מתאמן בירדן, בקטע שקט שלו.

מיכאל קלגנוב: עכשיו אין לנו את הירדן כי המים ירדו ואני לא יודע מה אני אעשה.

נעמי בלומנטל: אז רק בחוץ-לארץ אפשר להתאמן?

נעמי בלומנטל: זה מה שקורה?

מיכאל קלגנוב: צריך לחשוב לעשות משהו בארץ.

צבי ורשביאק: יש בעיה אמיתית, אבל אם אני אגיד איפה אני מציע שהוא יתאמן יגידו שאני אימפריאליסט, אז אני לא אגיד את זה.

צבי ורשביאק: זאת בעיה אמיתית ואין לנו תשובות.

צבי ורשביאק: אנחנו לא יכולים לעשות עוד כינרת אחת.

צבי ורשביאק: אנחנו מסייעים ועוזרים לשלוח אותו לתחרויות בחוץ-לארץ.

צבי ורשביאק: יחד עם זאת עובדה שהוא הגיע עם קצת מזל לתוצאות יפות.

נעמי בלומנטל: נראה לי שהוא התאמן על יבש ...

צבי ורשביאק: הוא בהחלט אחד הטובים, אם לא הטוב באירופה.

צבי ורשביאק: אני בטוח שעם קצת מזל עוד נראה ממנו מדליית זהב.

מיכאל קלגנוב: יש לי עוד כמה בעיות מקצועיות ויש לי בעיות אישיות.

מיכאל קלגנוב: אולי על זה נדבר אחר-כך.

נעמי בלומנטל: מאה אחוז, אני אשמח לשבת איתך.

נעמי בלומנטל: אבל בסך הכל מבחינת התחושה, אתה בכל זאת עולה חדש.

נעמי בלומנטל: שמענו את מר קונסטנטין מטוסביץ שנמצא כמה שנים בארץ.

נעמי בלומנטל: איך התחושה לייצג את ישראל?

נעמי בלומנטל: האם חשבת פעם לייצג ארץ אחרת?

נעמי בלומנטל: האם ייצגת פעם ארץ אחרת?

נעמי בלומנטל: איך התחושה מבחינת העלייה לארץ?

נעמי בלומנטל: האם יש קשיים מבחינת הספורטאים?

נעמי בלומנטל: בתור עולה מה היית אומר?

מיכאל קלגנוב: זאת לא השנה הראשונה שאני מביא תוצאות מאז שעליתי לישראל.

מיכאל קלגנוב: כבר 4 שנים אני מתאמן והשנה היו לי הישגים מעולים.

מיכאל קלגנוב: פשוט בארץ לא שמים לב לזה, לא מכירים את הענף הזה.

נעמי בלומנטל: האם ההרגשה טובה?

מיכאל קלגנוב: ההרגשה היא לפעמים לא כל-כך טובה.

נעמי בלומנטל: אנחנו נדבר אחר-כך.

נעמי בלומנטל: מר דני קרסנוב, אנא ספר לנו.

נעמי בלומנטל: יש בוודאי דברים טובים ודברים רעים.

נעמי בלומנטל: קודם כל, תודה רבה.

דני קרסנוב: קודם כל תודה רבה לכולם שמאוד עזרו לנו בשנה האולימפית, גם הוועד האולימפי וגם המשרד לקליטת עליה.

דני קרסנוב: זאת בעצם האולימפיאדה השלישית שלי ואני מקווה שאשתתף בעוד אולימפיאדה אחת.

נעמי בלומנטל: איפה אתה מתאמן?

דני קרסנוב: אני מתאמן בתל-אביב באיצט

דני קרסנוב: דיון הדר יוסף.

דני קרסנוב: מבחינת התנאים אין בעיות, יש איצטדיונים ויש ציוד, יש מוטות, הכל בסדר.

נעמי בלומנטל: ומבחינת זמן לאימונים, האם אתה עובד בעוד משהו?

דני קרסנוב: בינתיים לא.

דני קרסנוב: מאז האולימפיאדה עבר רק חודש.

דני קרסנוב: אני מקווה שיעזרו לנו בנושא הזה.

צבי ורשביאק: אגב, זאת בעיה קשה מאוד.

צבי ורשביאק: הבעיה היא השנים שלאחר האולימפיאדה.

צבי ורשביאק: אגב, אנחנו נותנים מילגות ללימודים באוניברסיטה לספורטאי שהיה באולימפיאדה אבל ספורטאי כמו מר דני קרסנוב, שהיה ב-3 אולימפיאדות, הוא כבר בסביבות גיל 30 והוא צריך לפתוח עוד מעט בקריירה חדשה.

צבי ורשביאק: אם לא יהיו סיוע ועזרה אז המצב יהיה קשה.

צבי ורשביאק: את כל השנים הטובות שלו הוא נתן לספורט.

צבי ורשביאק: זה אחד הדברים שחייבים לחשוב עליהם, מה קורה עם הספורטאי אחרי שהוא גומר.

צבי ורשביאק: אנחנו דואגים לו עד שהוא גומר.

נעמי בלומנטל: אנחנו בוודאי יכולים ללמוד ממודלים ברחבי העולם.

נעמי בלומנטל: בכל העולם מתמודדים עם הבעיה הזאת.

צבי ורשביאק: בהרבה ארצות הצבא הוא הפתרון.

צבי ורשביאק: הספורטאי הוא גם קצין בצבא או במשטרה וכשהוא גומר להיות ספורטאי הוא ממשיך להיות קצין במשטרה או קצין בצבא.

צבי ורשביאק: כשאנחנו הצענו לצה"ל להקים יחידה של ספורטאים כמעט גירשו אותנו מהמדרגות, בנימוס אמנם.

צבי ורשביאק: אמרו: מה, אנחנו מדינה קומוניסטית?

צבי ורשביאק: אבל זה כך גם באירופה, בכל מדינות אירופה עושים את זה.

נעמי בלומנטל: בצבא זה אולי קצת בעייתי.

צבי ורשביאק: אצלנו קורה שמאמן הוא מורה להתעמלות ומפטרים אותו כי הוא היה באולימפיאדה.

צבי ורשביאק: אז ברור מה צריכה להיות ההתייחסות שלנו.

צבי ורשביאק: זה לתשומת ליבו של משרד החינוך.

נעמי בלומנטל: כמו חופשת לידה.

צבי ורשביאק: בהחלט ועדת העליה, הקליטה והתפוצות צריכה לדון גם במה שקורה עם אותם ספורטאים שמפסיקים להיות ספורטאים.

אנה איסקובה: מה קורה עם ספורטאים שהם לא עולים כאשר הם מפסיקים להיות ספורטאים?

נעמי בלומנטל: בדיוק רציתי להתייחס לזה.

נעמי בלומנטל: זה נכון ודנו על זה גם פה בוועדה.

נעמי בלומנטל: אלה שהם לא עולים בדרך כלל - בדרך כלל, לא תמיד - המשפחה מסביב איכשהו דואגת, או שיש להם מקום עבודה.

נעמי בלומנטל: יש להם פחות בעיות.

נעמי בלומנטל: מי שהגיע לכאן כעולה חדש, זאת עובדה, נתקל בקשיים רבים יותר.

אנה איסקובה: האם יש נתונים רשמיים לגבי מה שקורה עם הספורטאים שלנו?

נעמי בלומנטל: אולי מר אמנון גור או מר אפרים זינגר יכולים להתייחס לזה.

נעמי בלומנטל: גברת אנה איסקובה אומרת שגם לגבי ותיקים יש את אותה בעיה.

נעמי בלומנטל: תיכף נתייחס לזה.

דני קרסנוב: רציתי להוסיף בנושא העזרה לספורטאים הוותיקים.

דני קרסנוב: כשספור

דני קרסנוב: טאי הוא צעיר הוא חושב כל הזמן על הקריירה שלו וזה הכל.

דני קרסנוב: כשהספורטאי מתבגר הוא מתחיל לחשוב גם על דברים נוספים, כמו משפחה ופרנסה, ולא רק על הספורט.

דני קרסנוב: מאוד קשה להמשיך בקריירה, לא בגלל הכושר אלא בגלל התנאים הכספיים והכלכליים.

נעמי בלומנטל: מה שנצטרך לעשות בתום הישיבה הזאת, מה שעשינו גם בעבר, לראות איפה אנחנו עומדים, מה הבעיות העיקריות ומה אפשר לעשות יותר גורף.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו יכולים להתייחס במובן האינדיבידואלי.

נעמי בלומנטל: אני במקומך הייתי הולכת ללמוד.

נעמי בלומנטל: הייתי מסדרת לך את כל המילגות שאפשר כדי שיהיה לך מקצוע.

נעמי בלומנטל: יש לך עוד בעזרת השם הרבה שנים.

נעמי בלומנטל: אתה בן 30 ויש לך עוד 90 שנה.

נעמי בלומנטל: בכל זאת חוץ מהקפיצות צריך עוד אחר-כך שיהיה איזה מקצוע.

דני קרסנוב: הבעיה היא שוב שהספורטאים מתחילים לחשוב על זה רק בגיל 25-26.

דני קרסנוב: בגיל 30 זה מאוחר מאוד.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו צריכים באמת לסייע, אם יש משהו מבחינת מילגות בתקופות הלימודים, בוודאי.

אלכס אברבוך: (מדבר ברוסית ודבריו מתורגמים על-ידי גברת אנה איסקובה) תודה לכל אלה שמנסים לעזור לנו.

אלכס אברבוך: אני קופץ במוט.

אלכס אברבוך: אני מודה לכולם על מה שיש אבל הבעיות מתרבות בכל יום.

אלכס אברבוך: גם כשאתה מתלונן הן לא נפתרות ולכן אני די חושש להתלונן.

אלכס אברבוך: אני בן 26.

נעמי בלומנטל: איפה אתה גר?

אלכס אברבוך: בתל-אביב.

נעמי בלומנטל: נשמע קצת מה הבעיות, חוץ מהשמחות.

אלכס אברבוך: לא אדבר על בעיות אישיות.

אלכס אברבוך: אבל באשר לבעיות כלליות: יש לי הרגשה שהספורטאים ברמה הגבוהה שמגיעים לאולימפיאדה זכאים לתנאים יותר טובים.

אלכס אברבוך: ספורטאים מסוג כזה זקוקים לתנאי חממה.

אלכס אברבוך: ככל שהקפיצה יותר גבוהה, כל סנטימטר דורש יותר ויותר מאמץ.

אלכס אברבוך: כאן כל סנטימטר קשור בהמתת הבעיות הקטנות ובהוספה לדברים שעוזרים לעניין.

אלכס אברבוך: למעשה אפשר להשיג תוצאות ממש טובות רק כאשר כל ראשו של הספורטאי הוא בשטח שבו הוא מתאמן ולא בדברים חיצוניים שהוא חייב לעסוק בהם.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

אלכסיי מנז'ולה: אני שחיין שגר ומתאמן בירושלים.

אלכסיי מנז'ולה: אני ספורטאי צעיר.

אלכסיי מנז'ולה: בירושלים יש הרבה בריכות.

נעמי בלומנטל: מי אחראי עליכם?

נעמי בלומנטל: האם העיריה עוזרת לכם?

צבי ורשביאק: היא לא עוזרת לו אישית אבל היא עוזרת לתחזק את הבריכה.

צבי ורשביאק: כל נושא השחייה הוא מאוד מפותח בירושלים.

ויקטור בריילובסקי: כמובן שאני רוצה לברך את הספורטאים שלנו.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו שומעים עכשיו לא רק על הישגים אלא גם על בעיות.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה להדגיש שכל ההישגים האלה הם מאוד חשובים לציבור שלנו.

ויקטור בריילובסקי: ראינו את זה בפופולריות של הספורטאים שנחשפו בטלוויזיה ובעיתונות.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שההישגים של הספורטאים שלנו, במיוחד באולימפיאדה, הם דבר שמאוד חשוב לציבור שלנו.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו רואים בזה איזה סמל של המדינה, סמל של העם היהודי, שאנחנו היהודים יכולים להגיע להישגים כאלה.

נעמי בלומנטל: מאה אחוז.

נעמי בלומנטל: אולי באמת נשלח מכתב לראש הממשלה גם על כך שאירחנו את הספורטאים והמאמנים ושאנחנו חושבים שבתקציב צריכים להיות לפחות אותם 10 מיליון שקל שדיברנו עליהם קודם.

ליאוניד שייחט: אני מחשיב את עצמי כוותיק.

ליאוניד שייחט: אני כבר 9 שנים בארץ.

ליאוניד שייחט: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה לוועד האולימפי, למשרד לקליטת עליה ולחברי הכנסת.

ליאוניד שייחט: אני חושב שב-4 השנים האחרונות לא היה איזה ספורטאי ברמה של הספורטאים שנמצאים פה שהיה זקוק לעזרה כספית.

ליאוניד שייחט: אני חושב שעזרו.

ליאוניד שייחט: תמיד חסר, כמה שלא יינתן זה תמיד חסר, רוצים יותר ויותר אבל אני חושב שהסיוע של המשרד לקליטת עליה היה ממש קרש הצלה לספורטאים ולמאמנים.

ליאוניד שייחט: אני מאוד מקווה שזה ימשך.

ליאוניד שייחט: זה מאוד יעזור גם לספורטאים שיעלו ארצה.

ליאוניד שייחט: אמנם זה לא סכום כל-כך גדול אבל בכל אופן זה יותר טוב מכלום.

ליאוניד שייחט: דבר שני, אני חושב שהספורטאים דיברו בעד עצמם ואני מסכים עם דבריו של מר אלכס אברבוך שצריכים להתייחס לספורטאים ברמה שלו וברמה של מר קונסטנטין מטוסביץ ושל אלה שיושבים כאן בצורה מאוד אישית ואינדיבידואלית כי הספורטאים האלה מביאים לנו כבוד.

ליאוניד שייחט: כל הספורט שלנו צריך להתבסס על הספורטאים ברמה שלהם ומסביבם להרחיב את התשתית.

ליאוניד שייחט: זאת אולי המדיניות של האיגודים.

ליאוניד שייחט: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לפרטים.

ליאוניד שייחט: בנושא של המאמנים העולים: עדיין המקצוע הזה לא מוכר באף מקום.

ליאוניד שייחט: מאמנים שעדיין לא נמצאים ברמה לאומית ובינלאומית צריכים לדאוג לעצמם.

ליאוניד שייחט: יש עם זה בעיה.

ליאוניד שייחט: בא מאמן מברית-המועצות לשעבר או מרוסיה שלמד 4-5 שנים, שיש לו תואר ראשון ולעיתים גם תואר שני והוא מחפש עבודה.

ליאוניד שייחט: אנחנו בהחלט יכולנו לנצל את הידע והניסיון שלהם.

ליאוניד שייחט: אבל לא יכולים לאפשר לכל אחד לעבוד כי זה לא תלוי בנו.

ליאוניד שייחט: בעצם הספורט שלנו מתבסס על האגודות שהן לא כל-כך יציבות.

ליאוניד שייחט: היום אגודה קיימת ומחר היא יכולה להתמוטט.

נעמי בלומנטל: אני מבינה שאתה מצליח להתפרנס רק מאימון.

ליאוניד שייחט: לשמחתי אני רק מאמן.

ליאוניד שייחט: עבדתי גם בבית-ספר בהתחלה.

ליאוניד שייחט: אבל אני לא דוגמא, אני לא קנה מידה לאחרים כי אני עובד גם באיגוד.

ליאוניד שייחט: אני מאמן לאומי ואני גם מאמן ראשי של הפועל ירושלים.

ליאוניד שייחט: יש לי גם אגודה די גדולה כך שאם נניח אני אפסיק לעבוד במישור הלאומי אז אני בכל זאת מסודר.

ליאוניד שייחט: אבל יש אנשים שצריכים לדעת כשהם באים ארצה שהמקצוע הזה יהיה מוכר והם יוכלו לעבוד במקצועם.

ליאוניד שייחט: לא משנה כמה הוא עובד, אם הוא עובד 10 שעות הוא יקבל משכורת עבור 10 שעות.

ליאוניד שייחט: אבל מה שקורה בפועל, המאמנים מחפשים עבודה נוספת ואז האימון מתחיל להיות חלטורה, כשהם מגיעים נורא עייפים ועוד רוצים שהם יביאו את הספורטאים להישגים.

ליאוניד שייחט: זה לא הולך כך.

ליאוניד שייחט: לא נבקש ממנתח מוח לטאטא רחובות כי הוא לא יצליח אחר-כך במקצוע שלו.

ליאוניד שייחט: אותו דבר גם המאמן.

ליאוניד שייחט: מאמן ברמה של מר ולרי קוגן יוכל אולי לשפר את ביצועי הספורטאי שלו כך שיוכל לעלות עוד 5 סנטימטר אם הוא יידע שזה המקצוע שלו, שהוא לא יצטרך לחפש עוד מקומות עבודה.

נעמי בלומנטל: זה לא פשוט, אני מוכרחה לומר.

נעמי בלומנטל: אנחנו כבר דנו בוועדה בעניין של המאמנים ודווקא כדי לנסות לעזור.

נעמי בלומנטל: נדמה לי שאנחנו מדברים על מאות מאמנים שהגיעו לישראל.

אמנון גור: אנחנו מדברים על בערך 45 מאמנים לאומיים בכלל.

אמנון גור: מתוכם כ-27-28 הם מאמנים עולים, בערך 70%-65% מהמאמנים.

אמנון גור: ההבדל הוא בזה, אם למאמן אין משהו מסודר והוא צריך לחפש פרנסה אחרת, כפי שאמר מר שייחט, הוא מחפש חלטורות ואפילו שמירות לילה ולכן הוא לא יכול למצות את יכולתו כמאמן, כאיש מקצוע בשטח שלו.

צבי ורשביאק: אם אני מבין ב"מוסיקה" אז אחת הבעיות היא שיכולים לתת X שעות שבועיות למאמן.

צבי ורשביאק: יש תקציב למאמנים אבל זה לא תקציב מלא אלא לכל מאמן יש תקציב לשעתיים שבועיות או משהו כזה.

אמנון גור: ל-6 שעות שבועיות.

צבי ורשביאק: לא רק שזה לא פותר את הבעיה.

צבי ורשביאק: סך הכל מפזרים את זה, במקום לרכז את זה ל-30 מאמנים ולאפשר להם מישרות מלאות בנושא הזה.

צבי ורשביאק: זה היה פותר את הבעיה.

צבי ורשביאק: אבל ברגע שמפזרים את זה ל-6 שעות שבועיות אז הם לא יכולים להתפרנס.

צבי ורשביאק: זאת ההזדמנות לציין את העזרה של מר אמנון גור, שהוא גם מבין בעניין וגם קשור עם המשרד לקליטת עליה.

צבי ורשביאק: העזרה שלו היא אדירה וחלק גדול מההצלחות שיש הן בהחלט הודות לו.

אמנון גור: אני מנהל המחלקה לקליטת עולים בספורט במינהל הספורט במשרד המדע, התרבות והספורט.

אמנון גור: אני עובד בנושא הזה כבר 9 שנים, עם הרבה חדוות יצירה אבל עם הרבה מאוד בעיות.

אמנון גור: אני קודם כל רוצה להודות לחברי הכנסת על כל העזרה כי יש שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם חברי הכנסת.

אמנון גור: אני מטריד אותם באין ספור בעיות, ובעיקר את חברת הכנסת נעמי בלומנטל, במכתבים ובשיחות.

אמנון גור: בהחלט בהרבה דברים התקדמנו אבל יש עדיין הרבה בעיות.

אמנון גור: לפני 4 חודשים פנינו למשרד לקליטת עליה בבקשה שתימשך מסגרת הסיוע שניתן למאמנים ולספורטאים האולימפיים.

אמנון גור: בזכות חבר הכנסת יולי אדלשטיין כשר הקליטה לשעבר במשך 3 שנים ו-8 חודשים החבר'ה קיבלו סיוע.

אמנון גור: זה היה מעל ומעבר מבחינת הסיוע שהמשרד לקליטת עליה נתן.

אמנון גור: אפשר לתת יותר, היתה גם תקופה שחשבו שיצמידו את ה-2,200 שקל האלה ויקבלו בהתאם להצמדה, אבל זה לא יצא כי כנראה לא היו משאבים.

אמנון גור: לפני 4 חודשים פנינו לשרה לקליטת עליה במכתבים.

אמנון גור: גם השר מתן וילנאי פנה אליה.

אמנון גור: בשבוע שעבר היתה כבר ישיבה שניה עם מר חנוך צמיר, המשנה למנכ"ל המשרד לקליטת עליה, והוא יביא את זה לשרה ככיוון החלטה כדי שתהיה לזה המשכיות.

אמנון גור: הוא לא יודע אם תהיה לזה המשכיות מיידית מחודשים אוקטובר-נובמבר 2000 או שזה יהיה החל מ-1.1.2001.

אמנון גור: הכל תלוי במשאבים הכספיים.

נעמי בלומנטל: כמה זה היה בעבר?

אמנון גור: במשך 3 שנים ו-8 חודשים החבר'ה - 43 איש - קיבלו סיוע של 2,200 שקל לחודש.

נעמי בלומנטל: כמה זה היה בתקציב השנתי?

אמנון גור: עם השחמט ביחד זה יצא כ-2 מיליון שקל לשנה.

אמנון גור: יש לי מספרים מדוייקים.

נעמי בלומנטל: השרה לקליטת עליה תהיה כאן בעוד שבוע-שבועיים.

אמנון גור: בנושא הזה אני חייב להגיד שלא הצלחנו.

אמנון גור: יש שיכבה שניה, הדרג השני, שזה בעצם העתודה ל-2004 והם לא קיבלו סיוע משום גורם.

אמנון גור: אנחנו מדברים על תשתית וזה בעצם הדבר הכי חשוב ולכן צריך לבנות גם את הדרג השני.

נעמי בלומנטל: כשאתה אומר "דרג שני" אתה מדבר על הספורטאים או על המאמנים?

אמנון גור: אני מדבר על דרג שני של ספורטאים.

אמנון גור: תיכף נדבר על המאמנים.

אמנון גור: יגידו אנשי הוועד האולימפי כמה עתודה יש להם בתוך המסגרת הזאת של הסגל האולימפי הרחב שצריכים להכין אותם ל-2004.

אמנון גור: אם המספר ישאר 43 איש, ורוב הספורטאים נשארים במסגרת המשך ל-2004, אז לא יהיו משאבים למסגרת של העתודה שתיכנס לסגל האולימפי.

אמנון גור: צריך להרחיב את המסגרת הזאת.

נעמי בלומנטל: כמה מינהל הספורט נותן?

אמנון גור: הם שותפים באופן מלא עם הוועד האולימפי ב-50%.

נעמי בלומנטל: שם בעצם אין הבדל בין עולים לוותיקים.

נעמי בלומנטל: אנחנו כאילו מנסים לתגבר את זה על-ידי המשרד לקליטת עליה.

אמנון גור: רציתי להתייחס לנושא של המאמנים.

אמנון גור: אני מחלק את המאמנים לשתי מסגרות: המאמנים הלאומיים - יש לנו כ-30 מאמנים לאומיים עולים חדשים.

אמנון גור: אם לא יימצא לאנשים האלה לאורך שנים, ממחר במשך 4 שנים, פתרון כך שהם יוכלו להיות מסודרים על-ידי משכורת קבועה ותנאים סוציאליים, בכל מה שקשור לתעסוקתם ומחייתם וחיי המשפחה שלהם, חלק גדול מהם יעזבו את העבודה ויחפשו מסגרות אחרות לעבודה.

אמנון גור: בנוסף לזה קיים הנושא של מגורים.

אמנון גור: יש לנו מספר מאמנים עולים שנודדים ממקום למקום, ללא בית, או גרים בקרוואן במכון וינגייט.

אמנון גור: זאת לא צורה.

אמנון גור: אני אומר את זה בכנות.

אמנון גור: זה פתרון ממש זמני וצריך למצוא את הפתרון האמיתי לעניין.

אמנון גור: יושב פה אדם, מר ולרי קוגן, מאמן קפיצה במוט שנחשב לאחד המאמנים הגדולים בעולם בתחומו והוא נודד, כל חודש הוא נמצא במקום אחר.

נעמי בלומנטל: לגביהם אינדיבידואלית תעביר אלינו פניות וננסה לסייע.

אמנון גור: נושא אחר שקשור למאמנים הוא קודם כל שאלת הפרופסיה.

אמנון גור: אין במדינת ישראל פרופסיה למאמן.

אמנון גור: מספר חברי כנסת הציעו הצעת חוק, להביא את זה לדיון בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

אמנון גור: אני לא יודע מתי זה יהיה אבל חשוב מאוד לעגן את זה בחקיקה.

אמנון גור: דבר נוסף זה התשתית.

אמנון גור: יש לנו מעל 1,600 מאמנים עולים שעדיין זכאים לסיוע של שעות, או ממשרד החינוך או במסגרת קידום תעסוקה של המשרד לקליטת עליה.

נעמי בלומנטל: האם כרגע הם לא מקבלים שום דבר?

אמנון גור: בגלל ההעברה של הספורט למשרד המדע, התרבות והספורט היו לנו השנה בעיות קשות מאוד ולמעלה מ-100 מאמנים לא השתלבו בתעסוקה בסיוע של משרד החינוך.

אמנון גור: אתמול היתה לנו ישיבה מאוד קשה אצל ד"ר אנה איסקובה.

אמנון גור: אני מאמין שמשהו הולך להיפתר אבל חלקית לגמרי.

אמנון גור: נאמר כבר שאין שעות למאמנים.

אמנון גור: פה יש איזה בעיה שצריך לערב את חברי הכנסת כדי לפתור אותה.

נעמי בלומנטל: דווקא פה אני לא רואה הרבה פריצת דרך.

נעמי בלומנטל: אם משרד המדע, התרבות והספורט שאמון על הנושא הזה כרגע, רשות הספורט - - -

אמנון גור: אין לי ספק שבשנת 2001 יגיעו משאבים מהאוצר לצורך העסקת המאמנים.

אמנון גור: העברנו את זה כהצעה.

נעמי בלומנטל: כל המאמנים או רק המאמנים הלאומיים?

אמנון גור: מדובר על המאמנים הלאומיים.

אמנון גור: חלק מהמאמנים יצטרכו לקבל, אם הם זכאים, דרך אותם גורמים מהם קיבלו השנה, לפני שנה וב-9 השנים האחרונות.

אמנון גור: בזמנו השר רובינשטיין עיגן את זה בהסדר הוראת שעה, שמורה מאמן מקבל שעות עבור תעסוקתו בעבודה הפורמלית של אימון.

אמנון גור: היום מקשים עלינו בנושא הזה.

נעמי בלומנטל: בגלל הפיצול יצא שמשרד הספורט לא מקבל מספיק תקציבים.

נעמי בלומנטל: למעשה זה מה שקורה בפועל.

נעמי בלומנטל: משרד החינוך היה משרד יותר גדול והיתה בו גמישות כלשהי בחלוקת התקציבים ועכשיו תקועים עם זה.

נעמי בלומנטל: אנחנו צריכים לשבת ולראות איך אפשר לסייע.

אמנון גור: צריך לשבת ולדבר על זה ולנסות לשכנע את מי שצריך לשכנע.

נעמי בלומנטל: אני לא רואה איך לפתור את זה, אגיד לך את האמת.

אמנון גור: היות ולא קיבלנו השנה את כל המיכסה ממשרד החינוך, המשרד לקליטת עליה הגדיל את חלקו על-ידי מתן עוד 30 מישרות למאמנים וזה בהחלט עזר אבל חסרים לי עוד כ-100 ומשהו מישרות כאלה.

נעמי בלומנטל: תעביר לי את הפרטים אבל אני לא רואה דרך לסייע.

אמנון גור: כל דבר רק יעזור לאנשים האלה להיקלט יותר טוב ויתרום לספורט הישראלי תרומה אדירה.

נעמי בלומנטל: מה שקשור לעולים - תעביר לי.

נעמי בלומנטל: גם את אלה עם בעיות דיור ספציפיות.

נעמי בלומנטל: יכול להיות שבמקרים בודדים אנחנו יכולים לסייע.

נעמי בלומנטל: הרי לא הכל הולך לפי קריטריונים שהם שוויוניים והולכים לרוחב, לפי שנות עלייה, לפי מצב משפחתי ועוד כהנה וכהנה.

נעמי בלומנטל: אם אתה רואה איזה בעיות מיוחדות, שאולי המשרדים הרלוונטיים לא היו ערים להן, אז תעביר לנו ואנחנו ננסה לטפל אינדיבידואלית.

נעמי בלומנטל: באשר להשלכות הרוחב, או למה שקורה לגבי קבוצות יותר גדולות של מאמנים - תעבירו לנו משהו יותר מגובש.

נעמי בלומנטל: אני לא יודעת איך אוכל לסייע.

נעמי בלומנטל: במשרד הספורט אני עוסקת בספורט נשים ולוחצת בכיוון הזה.

נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לסיים.

נעמי בלומנטל: יש לנו ישיבה אחרת בנושא רדיו רק"ע, שם יש בעיות אחרות מאחר שהמשדרים שלהם לא טובים.

נעמי בלומנטל: האם עוד מישהו רוצה לדבר?

אפרים זינגר: עשינו קפיצת מדרגה הפעם, אין ספק בכך, אך אנחנו רוצים לקפוץ הלאה.

אפרים זינגר: אם רוצים להמשיך צריך שני דברים: 1) ליצור את הרציפות וההמשכיות 2) להמשיך בשיטה שבה עבדנו: איגום במקום אחד, בגוף חוץ ממשלתי.

אפרים זינגר: שלא יהיו שום מחשבות שאפשר באמצעות איזה משרד ממשלתי או מחלקה ממשלתית כזאת או אחרת לטפל בנושאים האלה כי פה צריך לתת פתרונות מעכשיו לעכשיו.

נעמי בלומנטל: מה שקשור לוועד האולימפי ולספורט ברמה הגבוהה ביותר, אני בטוחה שאתם יושבים עכשיו לקראת אולימפיאדת אתונה ומתארגנים, גם לאור הלקחים.

נעמי בלומנטל: אני יכולה להגיד לכם, מבחינת הוועדה שלנו, מה שקשור לדברים שאתם רואים שיכולים להיות ספציפיים לעולים - גם פה אנחנו תמיד שואלים לפני כמה זמן עלית, אבל אנחנו מרחיבים את זה כל פעם.

נעמי בלומנטל: אם זכור לכם, בזמנו דיברו על בעיות דיור, אז קיבלו דיור עד 5 שנים מיום העלייה והרחבנו את זה ל-7 ול-8 שנים.

נעמי בלומנטל: אנחנו עוד יכולים להיות די גמישים מבחינה זאת.

נעמי בלומנטל: בוודאי שאני מנסה לעזור גם לכאלה שנמצאים כאן כבר 15 שנים.

נעמי בלומנטל: מה שאתם רואים שקשור להכנות לקראת אולימפיאדת אתונה, שקשור לעולים, בעיקר למאמנים ולספורטאים, אנא תחפשו לנו את הנישה שבה אנחנו נוכל לסייע.

אפרים זינגר: לא רציתי לחזור על דברים שנאמרו.

אפרים זינגר: ניסיתי להעביר אלייך את המסר כאחת מחברות הכנסת הבכירות ולאו דווקא בנושא הספציפי של העליה.

אפרים זינגר: אם אנחנו נמצא פתרונות נקודתיים רק בנושא העליה אז המערכת כמערכת לא תתקדם לשום מקום.

נעמי בלומנטל: אני ערה לזה אבל המנדט שלי בתפקידי כאן הוא בכיוון של העליה ולכן אני מעדיפה כך, כפי שאמרתי.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: ניסינו פחות או יותר להקיף גם את השמחות וגם את הבעייתיות.

נעמי בלומנטל: תודה רבה לכם.