ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 75, 2000-06-12 10:00

נעמי בלומנטל: בוקר טוב לכולם.

נעמי בלומנטל: קיבלנו כאן, בוועדה, הרבה מאד פניות, גם של חברי כנסת וגם של התאחדויות העולים.

נעמי בלומנטל: אנחנו נמצאים היום – ואולי הכי טוב לשמוע את הדברים מהשטח – במצב שבו הכל מוקפא.

נעמי בלומנטל: לא מקבלים תקציבים וההתאחדויות ממש קורסות.

נעמי בלומנטל: לא רק התאחדויות העולים, אלא גם הרבה מאד עמותות שעסקו בעבר, רוצות לעסוק ועוסקות בקליטת עלייה ובמיזמים שונים שקשורים לתעסוקה.

נעמי בלומנטל: הכל ממש קורס.

נעמי בלומנטל: המידע שאנחנו מקבלים הוא, שרק עכשיו, שזה חצי שנה מאז תחילת שנת הכספים, הם מתבקשים להציג פרוייקטים שעדיין לא ידוע אם יקבלו להם אישור או לא.

נעמי בלומנטל: אנחנו גם קיבלנו מידע סותר מכיוונים שונים.

נעמי בלומנטל: המידע האחד הוא, שהיה קיצוץ בכל התמיכות, של נדמה לי כעשרה מיליון שקל...

יולי תמיר: אני אוכל להסביר את זה?

נעמי בלומנטל: כן, וודאי.

נעמי בלומנטל: אני מיד אתן לך לענות על הכל.

יולי תמיר: כן.

יולי תמיר: אני רוצה לתת איזו הבהרה, כדי שנחסוך חלק מן הדיון.

יולי תמיר: כפי שאני רואה את הדברים, יש שלוש בעיות נפרדות שקשורות לתמיכה באירגוני עולים.

יולי תמיר: שתיים מהן, לשמחתי, נפתרו ואחת לא נפתרה.

יולי תמיר: אני רוצה להתחיל מזאת שלא נפתרה.

יולי תמיר: משרד הקליטה, על פי היכולת המשפטית שלו, לא יכול לתמוך במה שנקרא Seed Money לאירגונים.

יולי תמיר: זהו אותו כסף שמאפשר לאירגון את הקיום הבסיסי שלו.

יולי תמיר: לא הכסף לפעילות, אלא לתמיכה באירגון.

יולי תמיר: זאת בעיה שנובעת מאופי המימון שניתן למשרד הקליטה.

יולי תמיר: זאת אומרת: במה מותר לנו לתמוך ובמה אסור לנו.

יולי תמיר: זו בעיה שנמשכת כבר הרבה מאד שנים.

יולי תמיר: על מנת לשנות אותה צריך לעשות שינוי חקיקה.

יולי תמיר: צריך לפתוח סעיף תקציבי וצריך לתת איזושהי הכרה במתן כסף תשתיתי לאירגוני עולים.

יולי תמיר: היום, אם יש אירגון, הוא מוציא איקס כסף כדי להחזיק מקום, מזכירות, פקס, טלפון, כל מה שקשור בתפעול היומיומי שלו.

יולי תמיר: אני כבר אומרת לכם עכשיו: אנחנו, על פי הכללים שהמשרד כפוף להם, לא יכולים לתת כסף תשתית.

יולי תמיר: דרך אגב, היו אצלי חלק מהאנשים שיושבים פה מאירגוני העולים, ביקשנו מהם הצעה לשינוי חקיקה בנושא הזה ולא קיבלנו אותה.

יולי תמיר: אנחנו עדיין ממתינים.

אתי פרץ: אני מצטערת.

אתי פרץ: אני רוצה להתייחס לזה, אבל אני אחכה עד שהשרה תסיים.

יולי תמיר: יש כאן בעיה שאתם צריכים להיות מודעים לה, שכדי לתת כסף תשתית, אנחנו צריכים לקבוע קריטריונים לאירגונים.

יולי תמיר: מי הוא אירגון שזכאי לקבל.

יולי תמיר: כי ברור לכם שברגע שאנחנו נודיע שיש כסף–תשתית לאירגונים, יהיו אינספור אירגונים.

יולי תמיר: תהיה בעיה מאד קשה להחליט איך לעשות את זה.

יולי תמיר: הבעיה הזאת מחריפה גם לנוכח העובדה – ואני שמחה שיש פה גם נציגות של הסוכנות – שהיתה בעבר תמיכה מאד מסיבית של הסוכנות באירגונים.

יולי תמיר: הסוכנות היתה כפופה – ועדיין כפופה – לכללים אחרים מאשר משרד הקליטה.

יולי תמיר: בשנים האחרונות היה צמצום די ניכר גם בכיוון הזה ואין לי ספק שאירגוני העולים, במובן הזה, יוצאים ניזוקים.

יולי תמיר: אם רוצים לשנות את זה ואם הוועדה תציע לנו הצעה אחרת – שוב, ברוח הדברים שדיברנו אז.

יולי תמיר: לא קיבלתי עדכון על הפגישה שהיתה אחר כך – משהו שיאפשר שינוי חקיקה, שיאפשר מתן תמיכה של Seed Money לאירגוני עולים, אנחנו נלך לאוצר ונתעקש לקבל את הכסף הזה.

יולי תמיר: כרגע, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

יולי תמיר: אנחנו יכולים לתמוך רק בפעילות.

יורי שטרן: את בטוחה שזה שינוי בחוק ולא בחקיקת משנה, לא בתקנות?

יולי תמיר: איך אנחנו תומכים?

יולי תמיר: אנחנו נותנים תמיכות לפעילות, או ברמה המוניציפלית או ברמה המרכזית.

יולי תמיר: תמיכות ניתנות לפעילות, לא לניהול והקמת אירגון.

יולי תמיר: זה המצב כרגע, אם תסתכל על כללי התמיכות כפי שאושרו על ידי משרד המשפטים.

יולי תמיר: אני חושבת שישבנו על הבעיה הזאת.

יולי תמיר: בשיחות שלי עם משרד המשפטים הבעיה המרכזית, הסף הראשון שלא עברנו אותו, עוד לפני שבכלל הגענו לשלב האישורים ולאוצר, זה הגדרת אירגון.

יולי תמיר: איך מגדירים אירגון?

יולי תמיר: איך אתה מונע שלכל קהילה יקומו, ברגע שתתן כסף, עשרים אירגונים שתצטרך אחר כך לממן את כולם?

יולי תמיר: זאת בעיה שאני אומרת לכם בכנות, אני לא יודעת איך לפתור אותה.

יולי תמיר: הבעיה השניה היתה הבעיה של התבחינים לתמיכות.

יולי תמיר: אנחנו הגענו למצב - המנכ"ל יוכל להרחיב על זה - שמשרד המשפטים דרש מאיתנו לשנות את התבחינים שלנו.

יולי תמיר: בחלקו בגלל הנושא של כפל תמיכות, שמאד מקפידים עליו עכשיו ובחלקו בגלל סיבות אחרות שלהם.

יולי תמיר: במשך כמה חודשים ניהלנו מאבק עם משרד המשפטים.

יולי תמיר: אני רוצה להסביר לכם מה היה טיב המאבק.

יולי תמיר: אם היינו הולכים באופן ישיר על כפל תמיכות, היה נוצר מצב שאירגונים, שבחלקם הגדול נתמכים גם על ידינו וגם על ידי עוד גורם – כי הכסף שלנו לתמיכות הוא יחסית קטן – לא היו יכולים לקבל משני המקורות.

יולי תמיר: היו צריכים לבחור למשל, בינינו לבין משרד החינוך או בינינו לבין העיריות.

יולי תמיר: היה נוצר מצב שהאירגונים היו נפגעים.

יולי תמיר: שוב, תכף מר מפציר ירחיב על זה, אבל אנחנו ניהלנו מאבק מאד ארוך והגענו להסכמות, אמנם לא בדיוק כפי שרצינו, אבל סוף סוף הגענו להסכמות עם משרד המשפטים.

יולי תמיר: זאת היתה הסיבה לעיכוב ולא יכולנו על פי החוק להוציא את זה לפני שקיבלנו אישור.

יולי תמיר: אני מוכרחה להגיד לכם שמר מפציר בילה, לפי דעתי, שבוע ימים, רק כדי לקבל בסוף חתימה של אלייקים רובינשטיין כדי שיהיה לנו אישור.

יולי תמיר: בעניין הזה, אנחנו צריכים לעבוד לפי החוק.

יולי תמיר: מה שכן, ברגע שהתבחינים אושרו השנה, אנחנו כבר הודענו שהם גם התבחינים לשנה הבאה.

יולי תמיר: אנחנו נעבוד על רצף שיאפשר לנו, בסוף השנה הקלנדרית הזאת, להודיע לכם מהם התבחינים לשנה הבאה, כך שאפשר לעבוד בצורה מסודרת.

יולי תמיר: דרך אגב, כשאני הגעתי למשרד, אני עוד חתמתי על תמיכות שחבר הכנסת אדלשטיין אישר.

יולי תמיר: זאת אומרת שבדרך כלל זה הגיע מאד מאוחר.

יולי תמיר: בשנה הבאה זה יגיע מאד מוקדם, כי בחמישה עשר לנובמבר אתם תקבלו את התבחינים של השנה הבאה, שהם גם התבחינים של השנה הזאת.

יולי תמיר: אני מקווה שמשרד המשפטים לא ימציא משהו חדש.

יולי תמיר: אם הוא לא ימציא, אנחנו מבחינתנו סגורים פה על תבחינים לפרק זמן מתמשך.

יולי תמיר: הדבר השלישי היה כספים.

יולי תמיר: אנחנו באמת נכנסנו השנה למצב מאד קשה.

יולי תמיר: הגענו למצב שהיו לנו רק 3,400,000 מיליון שקל לחלק, בין השאר בגלל שבשנה שעברה חילקו תמיכות שלא היו וגילגלו חובות לשנה הבאה.

יולי תמיר: היה לנו מאבק מאד קשה עם האוצר, שבו ניצחנו בגדול.

יולי תמיר: שיחררו לנו כסף ואנחנו היום מחלקים אותו בדיוק כפי שחולק בשנה שעברה.

יולי תמיר: בעצם בשנה שעברה חילקו, כמו שאמרתי, יותר כסף ממה שהיה, כי גלגלו כמה מיליונים טובים לשנה הזאת.

יולי תמיר: אנחנו, לשנה הזאת, מחלקים קצת יותר מ 13.4 מיליון שקל, שזה אותו סכום כמו בשנה הקודמת ואני מקווה שבשנה הבאה זה כבר יכנס לרוטינה ולא נצטרך לריב על זה.

יולי תמיר: אם כי, אני מזהירה אתכם, זה לא כסף שנכנס לבסיס, זו תוספת שקיבלנו וכמו שאתם יודעים, כסף שלא נכנס לבסיס פתוח מחדש למאבקים כל שנה.

יולי תמיר: על כל פנים, היה פה שיתוף פעולה יפה עם האוצר וקיבלנו את הכסף הזה.

יולי תמיר: המצב הנוכחי, נכון להיום, הוא כך: התמיכות אושרו על ידי משרד המשפטים, הכסף הגיע מהאוצר, אנחנו פרסמנו את הדברים, בחמישה עשר לחודש יש פגישה, השבוע, עם כל האירגונים כדי להסביר איך למלא את הטפסים.

יולי תמיר: תאמינו לי, צריך דוקטורט בשביל זה ולא באשמתנו.

יולי תמיר: היינו רוצים לפשט את זה, אבל זה דבר כל כך מסובך.

יולי תמיר: מרוב שניסו למנוע שחיתויות הפכו את זה למפלצת, אבל אין לנו ברירה, אנחנו צריכים ללכת לפי החוק.

יולי תמיר: בחמישה עשר לחודש אנחנו מציגים את זה לאירגונים, נקבל מהם כמה שיותר מהר את החומר וננסה לארגן את זה כמה שיותר מהר.

יולי תמיר: כך שמבחינתי שני הדברים האלה, גם התבחינים וגם הכסף, הם בעיות שנפתרו.

יולי תמיר: הבעיה של תמיכה בסיסית בקיום אירגונים, איך זה מתחלק בינינו ובין הסוכנות - ואולי כדאי לשמוע גם את דבר הסוכנות בעניין הזה - איך זה נבנה מבחינה חוקית, זה דבר שעדיין לא נפתר ואני אשמח לשמוע כל רעיון בנושא זה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אדלשטיין, אתה ביקשת להעלות את הנושא על סדר היום.

נעמי בלומנטל: אני מצטערת שלא נתתי לך כבר קודם את רשות הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: זה בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אני דווקא שמח ששמענו קודם את דברי השרה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אעשה, במסגרת הזמן שלי, דבר שאני בדרך כלל לא עושה, אני אערב קצת היסטוריה.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת 1996, כשהגעתי למשרד הקליטה, דרשתי שינוי גישה.

יולי יואל אדלשטיין: דרשתי תפיסה חדשה שאומרת שאירגוני עולים הם שותפים למעשה הקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: בוועדה הזאת כולם מסכימים וכולם אומרים וודאי וודאי, אבל אז היו גם גיחוכים בתוך המשרד וגם במקומות אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר, עוד פעם, שלא במסגרת הוועדה הזאת, אבל ברגע שהמדיניות הזאת התחילה לצאת אל הפועל עברתי כמה "חקירות" קשות בוועדת הכספים ואפילו בוועדה לביקורת המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: למה פתאום דווקא אירגונים ודווקא אירגוני עולים ודווקא המילה המגונה "עמותות", למה הם כולם פתאום מקבלים כספים ממשרד הקליטה?

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח לומר, שסך הכל גם הסכומים גדלו בהתאם וגם מספר האירגונים הפונים לקבלת התמיכות.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שלפעמים המספר הזה היה נראה מופרז ובאמת חלק גדול מן האירגונים לא נענו בחיוב, אבל היה גידול בעשרות מונים מבחינת מספר האירגונים שקיבלו תמיכה מן המשרד.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדבר הזה היה מאד קשה ליישום בהתחלה, מכמה סיבות.

יולי יואל אדלשטיין: האחת זאת אותה סיבה שאנחנו דנים בה כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: היה איחור כרוני בפרסום המודעות לקבלת תמיכות ובעצם האירגונים היו במצב - מכיוון שהתשלום הוא פר ביצוע - שהם היו אמורים להשיג כספים לביצוע, לא יודע מאיפה ואחר כך אולי לקבל על זה החזר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שלפחות לגבי השנה האחרונה, אולי אפילו השנתיים האחרונות, העניין מאד השתפר.

יולי יואל אדלשטיין: בתחילת השנה הזאת האירגונים ידעו איפה הם עומדים.

יולי יואל אדלשטיין: הסיבה השניה שזה היה קשה ליישום, זה הדבר שגם הוזכר כאן על ידי השרה.

יולי יואל אדלשטיין: אותה מערכת מאד מסובכת של כל מיני טפסים וחתימות שצריך לקבל, על מנת לגשת לוועדת תמיכות.

יולי יואל אדלשטיין: בנושא הזה אני גם הופתעתי לראות שעכשיו צריך עוד פעם הסברים, כי אני מבין שכבר שנתיים קיים תיק הנחיות ברור שהוכן על ידי הדרג המקצועי.

יולי תמיר: הוא השתנה.

יולי תמיר: הוא השתנה בהנחיות משרד המשפטים ובדיוק כדי להסביר את השינוי אנחנו מבקשים להיפגש עם האירגונים.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, זה דבר שנשמע מאד בירוקרטי וטכני, אבל הוא גם שינוי המדיניות, כי ברגע שאתה אומר:

יולי יואל אדלשטיין: אני אעזור לכם לקבל תמיכה על מנת לבצע פרוייקט, זו בהחלט גישה שונה מזו שאומרת: אם תהיו טובים ומתאימים, אולי קצת נעזור לכם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שהמדיניות הזאת של שיתוף הפעולה עם האירגונים אכן תמשך.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי המצב שאנחנו נמצאים בו היום.

יולי יואל אדלשטיין: לא הבנתי אם מישהו הפריז פה בהערכות, אבל בינתיים לא שמעתי איזושהי הכחשה לעובדה שהמצב של האירגונים בכי רע.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, שהפעילות אכן מוקפאת.

יולי יואל אדלשטיין: המצב של אי מימון על ידי משרדי הממשלה, של מה שמכונה תשתית, הוא באמת מצב קיים שנמשך כבר שנים רבות והוא אמנם לא עוזר לאירגונים לפעול, אבל עובדה שאירגונים רבים, וודאי שהיותר חזקים מביניהם, אלה שהיו מסוגלים לבצע כמה פרוייקטים ועל ידי זה לממן גם את השוטף, פועלים במצב כזה שנים רבות.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, אף אחד לא מוחה כפיים, אבל זאת עובדה.

יולי יואל אדלשטיין: אם נצליח לשנות בזה משהו אז נשנה.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי שתי נקודות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: אני וודאי לא יכול בתור מי ש"נגוע", כפי שאומרים בשפה משפטית, להגיב לגלגולי תקציב משנה לשנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק לא הבנתי: יש פה איזושהי סתירה פנימית.

יולי יואל אדלשטיין: אם הסכום הוא אותו סכום כמו בשנה הקודמת, אז מה בדיוק מתגלגל?

יולי תמיר: אני אסביר את זה מיד.

יולי תמיר: בשנה שעברה אישרו תמיכות בסדר גודל של 13.4 אבל לא היה את הכסף וחלק מן הכסף הזה גולגל לשנה הנוכחית.

יולי תמיר: למרות זאת, למרות ש"נאכל" לנו חלק מהכסף בגלגול כספים, אנחנו נתחיל את השנה עוד הפעם ב 13.4 מיליון שקל.

יולי תמיר: זאת אומרת, לא נתנו לזה לפגוע בתקציב של השנה הבאה.

אבשלום וילן: את כל התקציב של 13.4 מיליון שקל נוציא השנה.

אבשלום וילן: לא נגלגל אותו, נוציא אותו השנה.

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מהקבלות שיגיעו בסוף השנה וישולמו מתקציב השנה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: זה הסדר מסובך, שבאמת אדם רגיל לא יכול כנראה לקבל אותו.

בוריס מפציר: זה נכנס לתוקף במרץ 1999.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, זה נכתב עוד לפני זה, אז די דייקתי.

בוריס מפציר: הם נשמרו בסוד ונשלפו בבת אחת.

אבשלום וילן: אלה ההוראות של אמנון דהרטו?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

בוריס מפציר: אמנון דהרטו הוא הטוב שביניהם.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב זכרוני – ושוב, אני אקבל כאן הסבר אחר מכל גורם מקצועי, אם אני טועה – לעולם לא דרש היועץ המשפטי או המשנה להתערב במדיניות המשרדים.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מהם בדיוק התבחינים של כל משרד ומשרד במתן תמיכות.

יולי יואל אדלשטיין: מה שניסה היועץ המשפטי למנוע זה כפל תמיכות כפי שהוא הבין אותו.

יולי יואל אדלשטיין: גם בזה אני חלקתי עליו אז וחולק עליו היום, אבל הוא ניסה למנוע כפל תמיכות, על מנת שאותו אירגון לא יקבל פעמיים כסף על אותו נושא או אותו פרוייקט.

יולי יואל אדלשטיין: לכן לא בדיוק הבנתי.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב זכרוני, אחרי – אני מסכים ומאשר – ויכוחים קשים ומאבקים קשים, עוד באביב ,1999 הושגו הבנות עם משרדי הממשלה השונים.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך היה הבעייתי ביותר מבחינת תמיכה במועצת תנועות הנוער ובגופים נוספים, אבל אז הושגו הבנות.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא זוכר שזה חייב משרד כלשהו לשנות תבחינים.

יולי יואל אדלשטיין: מישהו ככה לחש לי באוזן ששינוי תבחינים נובע מסיבות שונות לחלוטין ואני הייתי מאד שמח לשמוע מהם בדיוק התבחינים החדשים והאם, כפי שאמנם לא קורה בדרך כלל, הכוונות הטובות מביאות לכך שאולי חלק גדול מן האירגונים לא יוכלו לגשת ולקבל את התמיכה.

נעמי בלומנטל: תודה.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת שטרן, אתה רוצה לדבר בשלב הזה?

יורי שטרן: כן.

יורי שטרן: כמה מילים.

יורי שטרן: אני שמח שאנחנו סוף סוף מגיעים לשלב שהוא לקראת החלוקה, כי באמת האירגונים שאנחנו מדברים עליהם הם בדרך כלל – ודווקא אלה מהם שמייצגים אוכלוסייה שהכי זקוקה לתמיכה וסיוע – אירגונים שאין להם מקורות כספיים מעבר למקורות הציבוריים והממשלתיים.

יורי שטרן: לכן הייבוש שנוצר בנסיבות שציינת, פשוט מסכן את חייהם.

יורי שטרן: אני לא ארחיב בדבר חשיבותם של אירגוני עולים, לא רק מזווית הראייה של קליטה נכונה, אלא גם משום שאני חושב שזה חלק חשוב מהפלורליזם החדש שנוצר בחיי החברה הישראלית בעשר או עשרים השנים האחרונות.

יורי שטרן: קרי: הכרה בשוני, עידוד של פעילות עצמאית בכלל, התארגנות עצמאית ותמיכה הדדית של האוכלוסיות השונות.

יורי שטרן: אין לזה תחליף.

יורי שטרן: נכון ציינת שהסוכנות מצמצמת את השתתפותה, שהיתה קריטית ולכן הנטל הוא כבד יותר על משרד הקליטה.

יורי שטרן: אני רוצה להגיד שני דברים, ספציפית, על המצב שנוצר בתחום התמיכות.

יורי שטרן: א', אמרת שצריכים לשנות את החוק.

יורי שטרן: אני מוכן להוביל את המהלך.

יורי שטרן: זה נושא שהוא בנפשי שנים רבות.

יורי שטרן: אני לא בטוח שזה החוק, אני חושב שאלה תקנות ואם כך, אנחנו יכולים לעשות מעט מאד בחקיקה, כי זאת חקיקת משנה.

יורי שטרן: אנחנו יכולים לזמן דיון ואז ליזום פה שינויים, שהם לא רק בעניין של ה Seed Money, הכסף לקיום האירגונים, אלא אפילו הנוהל שבעצם מחייב אתכם להשלים את הכסף שהאירגון משקיע ואין לו מאיפה.

יורי שטרן: זאת אומרת, אתם משלימים את מה שהוא אמור למצוא במקורות אחרים.

יורי שטרן: זה בדרך כלל לא קיים.

יורי שטרן: להיפך, בשביל לשרוד הוא צריך את הכסף שלכם ואחר כך הוא גם מסוגל לגייס עוד, תוך כדי פעילות.

יורי שטרן: לכן כל השיטה הזאת היא שיטה מאד לא נוחה, מאד לא ידידותית כלפי האירגונים והיא הכניסה שינויים נוספים.

יורי שטרן: לגבי השינויים האלה אני רוצה לציין - וזה גם מופיע בכל החומר שלכם - את העניין של אישורים ותעודות יושר מרשם העמותות.

יורי שטרן: מה קורה?

יורי שטרן: רשם העמותות בודק את האירגונים.

יורי שטרן: למשל, את הפורום הציוני.

יורי שטרן: הוא בודק את הפעילות של הפורום הציוני בשנים 1996 – 1997.

אפרים חולמיאנסקי: בשנת 1990.

יורי שטרן: או בשנת 1990.

יורי שטרן: זה דומה, לדעתי, לאיזושהי דיאגנוסטיקה שעושים רופאים על החולה, כאשר לא נותנים לו, לא לשתות ולא לאכול.

יורי שטרן: כל עוד הם בודקים את נתוני הגוף וכולי וזה לוקח שבועות, החולה זרוק.

יורי שטרן: אז אולי הם יביאו תוצאות מאד טובות, אבל הוא כבר לא יחיה.

יורי שטרן: המצב של הפורום הוא דומה מאד.

יורי שטרן: דיברתי עם עורך דין עמירם בוגרט, הוא מוכן לתת עכשיו אישור זמני לשלושה חודשים.

יורי שטרן: אני יודע שהוא היה גם בקשר עם מנכ"ל המשרד ואני מקווה מאד שאתם תנצלו את האישור הזה כמו שצריך.

יולי תמיר: אנחנו מנסים לעזור.

יולי תמיר: אתה יודע, חבר הכנסת שטרן, שאנחנו לא מסוגלים לעשות שום דבר מול רשם העמותות.

יולי תמיר: מה אני יכולה לעשות?

יורי שטרן: מדובר פה באירגונים שפשוט לא יכולים לשרוד בלי זה.

יורי שטרן: אפשר לעשות כל מיני ניתוחים מתוחכמים ובסוף האירגון לא שורד.

אבשלום וילן: אני לא הבנתי.

אבשלום וילן: מה האינטרס של רשם העמותות לא לאפשר להם לעבוד?

יורי שטרן: הוא בודק.

יורי שטרן: הוא לא יכול לתת להם תעודת יושר כל עוד אין לו את הנתונים.

יורי שטרן: אני מציע, שאנחנו כוועדה נפנה לרשם העמותות - שעושה עבודה חשובה מאד - לאור כל מיני גילויים שהיו ונשאל אותו.

אבשלום וילן: אולי הוא מתעסק יותר מדי בפוליטיקה, אז לא נשאר לו זמן?

נעמי בלומנטל: רגע, אתה לא נגד ניקיון כפיים.

נעמי בלומנטל: נכון?

אבשלום וילן: חס וחלילה.

אבשלום וילן: הוא בדק עמותה, את חברה קדישא בתל אביב.

אבשלום וילן: אני פניתי לא פעם בנושא במכתב וחברי אילן גילאון הגיש בג"ץ ופתאום, יש לו זמן.

אבשלום וילן: הוא מושך.

אבשלום וילן: הוא במילואים, יש לו הרבה עבודה, אני יודע.

יורי שטרן: חברה קדישא לא ימותו בינתיים.

יורי שטרן: זה ההבדל.

יורי שטרן: רשם העמותות מעסיק בודקים חיצוניים.

יורי שטרן: לכן לא חשוב אם הוא בודק עוד עמותה ועוד עמותה.

יורי שטרן: רק דבר אחד נוסף.

יורי שטרן: אני חושב שגם התקנה שאין כפל תמיכות– וזה לא רק אירגוני עולים – היא תקנה לא נכונה.

יורי שטרן: יש בהחלט אירגונים רבים, גם אירגוני עולים, שעושים עבודה שחלקה נכונה למשרד החינוך וחלקה נכונה למשרד אחר.

יורי שטרן: זה פשוט אבסורדי שאירגוני עולים כולם צריכים לסמוך על משרד הקליטה בלבד.

נעמי בלומנטל: אולי באמת נעזוב את זה רגע.

נעמי בלומנטל: אולי באמת נזמין את רשם העמותות או את שר האוצר ונשמע.

אבשלום וילן: יש לי רק הערה אחת.

אבשלום וילן: אני מבין את הבעיה של אירגוני העולים בקשר לכפל תמיכות, אבל חברי, חבר הכנסת שטרן, בוא לא נעשה לנו חיים קלים מדי.

אבשלום וילן: יש בעיה אמיתית עם כפל תמיכות.

אבשלום וילן: בפוליטיקה הישראלית או במנגנון הממשלתי היו תופעות חמורות מאד, חמורות מאד, של שחיתות וטוב שהיועץ המשפטי לממשלה עלה על זה.

יולי תמיר: זה נהיה מפלצת.

אבשלום וילן: זה נהיה מפלצת משום שאני לא רוצה שיהיו תופעות כאלה.

אבשלום וילן: הזכירו פה את משרד החינוך ומשרדים אחרים.

אבשלום וילן: אנחנו ראינו בוועדת הכספים את המספרים.

אבשלום וילן: אלה סכומים מדהימים של כספים שעוברים מיד ליד.

אבשלום וילן: אם אתה נכנס לכפל תמיכות, אתה מסובך בהגדרה.

אבשלום וילן: לכן, אם יש פה בעיה ספציפית, צריך לפתור אותה, אבל לא לצאת עקרונית נגד הרעיון.

נעמי בלומנטל: אני משום מה מכירה רק אירגונים שרובם נראים לי כל כך בסדר.

נעמי בלומנטל: אני לא מבינה מי מקבל את כל המיליארדים האלה.

יורי שטרן: שאלה טובה.

יורי שטרן: אני חושב שמשרד הקליטה הוא באמת האחרון בתור.

אופיר פינס-פז: גבירתי היושבת ראש, הפוזה התמימה אצלך היא הכי מוצלחת.

נעמי בלומנטל: אתה לא היחידי שאומר את זה.

נעמי בלומנטל: מנכ"ל המשרד רוצה לענות בשלב הזה.

יורי שטרן: אולי עוד רגע.

יורי שטרן: בקשר לאירגוני העולים.

יורי שטרן: הנושא הוא מקיף במיוחד, כי כל הכוונה היא, שפרוייקטים שונים שהאירגונים יוזמים הם פרוייקטים לקהילה הרבה יותר רחבה.

יורי שטרן: הם פרוייקטים של חינוך ופרוייקטים של תרבות.

יורי שטרן: כשהם כל הזמן כפופים רק למשרד הקליטה, זה פשוט מצמצם את הפעילות שלהם.

יולי תמיר: האמת היא, שאני חושבת שהיום, בעידן המיחשוב, לפקח על כפל תמיכות זה לא דבר כל כך בלתי אפשרי.

יולי תמיר: כיוון שאנחנו, עם כל הגידול התקציבי שיש לנו, מחלקים מעט כסף יחסית למשרדים אחרים, אנחנו חונקים את אירגוני העולים בכך שאנחנו לא מאפשרים להם כפל תמיכות.

יולי תמיר: זה דבר שצריך לפי דעתי לקיים עליו פה דיון ולחשוב איך לפתור את הבעיה.

נעמי בלומנטל: בסדר גמור.

נעמי בלומנטל: מנכ"ל משרד הקליטה, בוריס מפציר.

בוריס מפציר: אני רוצה להודות לוועדה ולחברי הכנסת על כך שהם העבירו את הדיון מהסוגיה הפרטנית - שנתייחס גם אליה - לנושא שהוא כללי.

נעמי בלומנטל: רק תזכור שהם מתים מרעב, בינתיים.

בוריס מפציר: אנחנו נגיע אתם לפתרון.

יולי יואל אדלשטיין: לחברה קדישא זה דווקא לא מסוכן, לשאר האירגונים זה מסוכן.

בוריס מפציר: רבותיי, זה נכון שמשנת 996, כמות אירגוני העולים – ואני שם דגש: אירגוני העולים – הגיעה לסדר גודל של מאתיים וחמישים אירגונים בטיפולו הישיר של משרד הקליטה.

בוריס מפציר: לא עשרים, לא שלושים, מאתיים וחמישים וזה בלשון המעטה.

בוריס מפציר: למעשה, מספרם כשלוש מאות.

בוריס מפציר: זה מתוך ארבע מאות אירגונים שסמוכים לשולחנו של משרד הקליטה.

בוריס מפציר: כל כולו של תקציבנו זה שבעה מיליון שקלים.

בוריס מפציר: אם אתם רוצים לעשות איזושהי השוואה, זה בערך חצי ממה שידידינו וחברינו מהסוכנות היהודית מחלקים אך ורק להתאחדויות עולים.

בוריס מפציר: זאת אומרת, אנחנו מחלקים לכל תחומי החינוך, החברה וכל השאר.

בוריס מפציר: לזה יש לנו תוספת שהיא מעין רצון טוב של משרד החינוך.

בוריס מפציר: כשלושה מיליון שקלים לחינוך הבלתי פורמלי.

בוריס מפציר: נכון הוא מה שאמרה השרה שהשנה, בגלל הלחץ שהופעל, אורגנה מעין "חבילה" של 14 מיליון ש"ח, שהיא חד פעמית והמאמץ שלנו יהיה לשלם הכל עד תום השנה.

בוריס מפציר: כי אם לא נצליח, אנחנו שוב נגרור תקציב של שנה הבאה.

בוריס מפציר: יש גם באמת בעיה של חודש דצמבר.

בוריס מפציר: אז ראשית כל נבין, שיש לנו בקושי פיאט 127 ואין לנו – לא אוטובוס ולא אוטובוס כפול.

בוריס מפציר: מבחינת האירגונים, סוגיית כפל התמיכות.

בוריס מפציר: אני רוצה לומר שלדעתי, אמנון דהרטו ומני מזוז, במציאות הקיימת, עשו שירות אדיר למשרד הקליטה ולאירגוני העולים בדבר אחד.

בוריס מפציר: הם פתרו בעיית כפל תמיכות, מאחר ומשרד הקליטה זה משרד שמטפל באוכלוסייה ולא בנושא.

בוריס מפציר: אין נושא שאנחנו יחידים בו.

בוריס מפציר: הם אמרו: רבותיי, תכניסו מה שאתם רוצים, בתנאי אחד: או אתם או משרד אחר.

בוריס מפציר: משמעות אחרת היתה, שהיינו צריכים להעביר את התקציב שלנו, על פי התקנה הקיימת, למשרדים אחרים.

בוריס מפציר: עד כדי כך.

בוריס מפציר: למה?

בוריס מפציר: כי על פי הנחיית כפל תמיכות, הקטן מעביר לגדול.

יולי יואל אדלשטיין: כמו הסכמי עודפים.

בוריס מפציר: נכון.

בוריס מפציר: לכן הם נתנו לנו קרד בלנש, בהתחשבות מקסימלית, כולל תחום הסמים.

בוריס מפציר: היכן שיכלו לעזור הם עזרו לנו.

בוריס מפציר: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שיש לנו קריטריונים חדשים.

בוריס מפציר: לשאלה הבאה של חבר הכנסת אדלשטיין: מדוע חויבנו.

בוריס מפציר: חויבנו בגלל שהקריטריונים הקודמים היו לא שוויוניים ולא ברורים.

בוריס מפציר: הם היו, תסלחו לי על הביטוי ומותר לרשום בפרוטוקול: "מהלמפה".

בוריס מפציר: מישהו החליט שאירגון בגודל מסוים מקבל סכום X ואירגון בגודל מסוים שנמצא במקומות א' או ב' מקבל סכום Y. את זה היועץ המשפטי לממשלה לא היה מוכן להעביר בשום פנים ואופן.

בוריס מפציר: אי לכך, הקריטריונים הנוכחיים הם קריטריונים של ניקוד.

בוריס מפציר: הם מאד מאד ברורים.

בוריס מפציר: לטעמי, הייתי מבטל אותם והייתי נותן כסף הרבה יותר גדול והרבה יותר חופשי, אבל זה טעמו של בוריס מפציר.

בוריס מפציר: החוק מחייב אותנו שכל אירגון יידע מראש מה הזכאות שלו ומה הזכאות של הגופים האחרים.

בוריס מפציר: אנחנו שמנו הכל על האינטרנט.

בוריס מפציר: היום, כל אחד מהיושבים כאן או במקום אחר, כולל האירגון העתידי שמתכוון לעלות מארגנטינה, מצרפת או מגרוזיה, יודע מראש מה הזכאות שלו לתקציב.

בוריס מפציר: מה שנותר לו זה רק לשאול מה התקציב.

בוריס מפציר: הוא יכול לעשות אן-דן-דינו לאיזה סכום הוא יכול להגיש בקשה וכעיקרון, אם הוא מגיש פרוייקטים טובים, הוא יכול לדעת פחות או יותר איפה הוא נמצא.

בוריס מפציר: הבעיה שלנו, אחרי שפתרנו את כפל התמיכות והתבחינים, זה שהאמת היא שאפילו פרופסורה לא מספיקה לכל הבירוקרטיה המתלווית לזה.

בוריס מפציר: אני רוצה לציין את עמירם בוגרט והצוות שלו אני חושב שפה יש בעיה שאין ביכולתנו לפתור אותה ואנחנו צריכים את עזרתכם.

בוריס מפציר: אני מבקש לנצל את הכינוס הנוכחי כדי לחדד את הבעיה.

בוריס מפציר: מהי?

בוריס מפציר: רשם העמותות אינו מסוגל לטפל באלפי עמותות תוך שנה.

בוריס מפציר: הוא צריך לתת אישורים על פי חישוב והוא לא יכול להשתלט על זה.

בוריס מפציר: השבוע הוא עבר לבניין חדש.

בוריס מפציר: מי שביקר בבניין הקודם שלו, ברחוב הלל, ראה שזה משרד שבסרטי האופל של ארצות הברית, בשנות השלושים, היו יכולים לצלם.

בוריס מפציר: אני לא מקנא במצבו ואני לא מקנא בעובדים שלו.

בוריס מפציר: הם עושים עבודה מסביב לשעון.

בוריס מפציר: הם לא מספיקים.

בוריס מפציר: אני מטלפן אליו, לא יודע כמה פעמים בשבוע.

בוריס מפציר: אני רוצה להסביר את הבעיה שמשרד הקליטה, בעוד שבועיים, יתקל בה.

בוריס מפציר: על פי הנחייה והחלטת הממשלה, ברגע שאתה מקבל טפסים או שנכנסת או שלא נכנסת.

בוריס מפציר: אין לך אישור רשם העמותות, אוטומטית אתה לא נכנס.

בוריס מפציר: זאת אומרת, בעוד שבועיים, אם לא יקרה נס, אנחנו נהיה במצב שבין מאה למאה וחמישים אירגונים לא יוכלו להגיש בקשה.

נעמי בלומנטל: למה?

יולי תמיר: כי הם לא קיבלו אישור.

אתי פרץ: נבדוק את המשוכה ונעבור אותה, אבל העיקרון לא מפחיד אותנו.

אתי פרץ: אל תפחיד אותנו.

בוריס מפציר: רבותי, תרשו לי, אני פונה לחברי הכנסת ולוועדה בקריאה ברורה ובהירה לעזור לנו – ואני, אגב, לא מתכוון להפחיד אף אחד.

בוריס מפציר: אני מבקש למחוק את זה מהפרוטוקול.

בוריס מפציר: אני מקיים את חובתי.

בוריס מפציר: אני מתריע - אנחנו את שלנו עושים, שלחנו רשימה וביקשנו הבהרות.

בוריס מפציר: אז תחלקו את המספר שאני אמרתי לשלושה.

בוריס מפציר: אז חמישים גופים.

בוריס מפציר: אתם חושבים שאנחנו, משרד הקליטה, או מישהו אחר, ירגיש טוב אם אנחנו, מבחינה פורמלית, נאלץ לדחות גופים חשובים?

בוריס מפציר: אני יכול להראות לכם את רשימת הגופים.

בוריס מפציר: בין הגופים החשובים – שרובם, אגב, לא התאחדויות אלא אירגוני עולים – נמצאים רבים ברשימה שנקראת: "ליקוי מהותי".

בוריס מפציר: ליקוי מהותי משמעו אין לקבל בקשה ואין לדון בה.

בוריס מפציר: לכן נותרו לנו שבועיים.

בוריס מפציר: אנחנו מנסים כל מה שאנחנו יכולים לעשות.

בוריס מפציר: להערכתי, אין סיכוי שכל האירגונים ייבדקו ואנחנו עלולים להיות במילכוד 22 כפול שניים.

בוריס מפציר: זה לא צחוק וזו אולי הבעיה הרצינית ביותר, כאשר אירגון כמו הפורום הציוני יקבל תשובה: מצטער, לא השנה.

בוריס מפציר: על פי התבחינים החדשים, אין דיון שני.

בוריס מפציר: זאת אומרת, כל התקציב מחולק בבת אחת.

בוריס מפציר: לא יישארו עודפים, לא תשאר יתרה.

בוריס מפציר: מאחר ואנחנו מתכוונים לרוץ נגד הזמן, לקיים את כל הדיונים ולחלק את כל התקציבים עד סוף יולי – זה קצב מטורף, כי בדרך כלל וועדת התקציבים של התמיכות, דיוניה והחלטותיה לוקחים כשלושה חודשים - אנחנו עלולים להיות במצב שמוסרית, יהיה לנו מאד קשה.

נעמי בלומנטל: אנחנו לא נוכל לתת לזה יד.

נעמי בלומנטל: לא יתכן מצב כזה.

בוריס מפציר: לכן אמרתי: אני מוכן להעביר תוך שעתיים את רשימת כל הגופים החשובים הנמצאים ברשימה של ליקוי מהותי.

נעמי בלומנטל: זה ממש לא יתכן.

יורי שטרן: אני בקשתי שנציג רשם העמותות יהיה נוכח.

וילמה מאור: גם אנחנו ביקשנו.

נעמי בלומנטל: לא יכול להיות מצב כזה.

בוריס מפציר: אמרתי, אני מוכן להעביר את רשימת הגופים.

דניאלה ספיר: אני פעם באתי עם שק שינה לרשם העמותות וקיבלתי את האישור.

דניאלה ספיר: עם שק שינה.

דניאלה ספיר: קיבלתי את האישור על המקום.

בוריס מפציר: אני מבקש להגיד, העניין הוא לא אישי.

בוריס מפציר: העניין הוא מהותי.

בוריס מפציר: אני מוכן להעביר תוך שעתיים את רשימת הגופים שנמצאים בליקוי מהותי.

בוריס מפציר: אתם תראו באיזה גופים מדובר.

יורי שטרן: הבעיה הפרקטית היא, שבגלל שמשרד רשם העמותות עובר מקום, הוא ייסגר לשבועיים.

יורי שטרן: השבועיים האלה הם שבועיים של שיתוק המערכת בגלל המעבר, פיזית, ממקום למקום.

יורי שטרן: לכן, ההתערבות צריכה להיות מול רשם העמותות עצמו.

נעמי בלומנטל: מי שנותן את האישור זה רשם העמותות, שכרגע מוצף עם כל הפניות האלה.

יורי שטרן: לא רק מוצף, אלא גם בשבועיים הבאים יהיה סגור.

בלה גל: חבל לבזבז את הזמן על זה.

נעמי בלומנטל: אנחנו נצטרך לקבל כאן איזושהי החלטה לגבי זה.

יורי שטרן: כן.

בלה גל: חבל לדבר על רשם העמותות כשהשרה פה.

בלה גל: צריך לדבר על ענייני קליטה ולא על רשם העמותות.

בלה גל: בואו ננצל את הזמן.

נעמי בלומנטל: לא, גבירתי, יש פה דברים חשובים ובעיה עקרונית אמיתית.

יולי תמיר: אני צריכה ללכת.

אתי פרץ: לא, אני צריכה אותך כאן.

אתי פרץ: אני אגיד לך למה.

אתי פרץ: הסיכום אתך היה X, אנחנו במצב Y. אני רוצה שתשמעי את ההתייחסות שלי, ברשותך.

נעמי בלומנטל: רגע, המנכ"ל עוד לא סיים.

אתי פרץ: אני ביקשתי את רשות הדיבור מזמן.

אתי פרץ: אני מוכנה להמתין לפי לוח הזמנים שקבעה היושבת ראש, אבל אני צריכה את השרה כאן.

בוריס מפציר: אני רק אבקש, עכשיו, אחרי שהתייחסנו לכלל, את רשותכם להתייחס לפרט ובאותה הזדמנות לאותו מפגש שהיה לנו עם התאחדויות העולים לפני מספר ימים.

בוריס מפציר: אני מוכרח לומר שאנחנו לא תמיד רואים את הדברים עין בעין.

בוריס מפציר: לפעמים, הייתי אומר, ממש בצורה שונה.

בוריס מפציר: משרד הקליטה, כפי שהשרה אמרה, תומך בפעילות.

בוריס מפציר: יש עשרות גופים שמתקיימים מהתמיכה בפעילויות, רובם אירגוני עולים.

בוריס מפציר: אנחנו לא יכולים לקבל טענה של התאחדויות עולים לגבי התשתיות, כי זה דבר שלא ניתן לביצוע.

בוריס מפציר: אני לא אומר שזה הפתרון הטוב ביותר, אבל יש עוד רשימה של עשרות אירגוני עולים שהוקמו בעשור האחרון, שלא מקבלים מה שנקרא תמיכה שוטפת, לתשתיות והם מקיימים פעילות ענפה וברוכה מאד.

בוריס מפציר: אני בוודאי מברך את כל התאחדויות העולים על פעילותם החשובה מאד, גם בשלבי הקליטה הראשונים, כאשר אנשים מכל קצוות תבל מגיעים לכאן.

בוריס מפציר: נקודה נוספת, אני ניתחתי ואני רוצה לחזור בקצרה על הניתוח.

בוריס מפציר: רבותיי, ניתן, אם יש תקציב ראוי, לשנות את תקנות התמיכה.

בוריס מפציר: וודאי לגבי כל האירגונים.

בוריס מפציר: משרד המשפטים לא מוכן – וחבר הכנסת אדלשטיין מכיר את זה מהתקופה שכיהן כשר – להכיר באירגוני עולים כיחידה מיוחדת.

בוריס מפציר: רק שתדעו, אנחנו עכשיו מנסים לפתור בעיה של קבוצה מקצועית מסוימת ואנחנו נתקלים בדיוק באותה תופעה.

בוריס מפציר: אין למשרד המשפטים – אתם רוצים לדון אתם, בבקשה – התייחסות מיוחדת לאירגוני עולים.

בוריס מפציר: אם אנחנו נעשה תבחין לאירגונים, לעמותות, על פי מפתח כזה או אחר, אז מדובר יהיה בכל העמותות שהן בעלות נתונים כאלה וכאלה, שמקבלות את התמיכה.

בוריס מפציר: עם שבעה מיליון שקלים, עשרים מיליון שקלים, חמישים מיליון שקלים, שבעים מיליון שקלים, אין מה לחלום על תמיכה בתשתיות.

בוריס מפציר: אני יכול לומר לכם, שכבר עכשיו על פי התבחינים, עשרה אחוז מהתקציב הממוצע, קרי: מיליון וארבע מאות אלף, פחות או יותר, ניתן לתשתיות דרך התקורה.

בוריס מפציר: עכשיו, מאחר ותקציב התשתיות, כפי שזה קיים במשרדים אחרים, בעיקר במשרד החינוך, נע בדרך כלל בין שלושים לארבעים אחוז מתקציב העמותה, אז אנחנו מדברים – וזה מה שנאמר בפגישה המשותפת שלנו – על הגדלת תקציב התמיכות שלנו לסדר גודל של מאה, מאה ועשרים מיליון שקל, כדי לעמוד בצורה שוויונית בתקצוב ראוי פחות או יותר.

בוריס מפציר: משבעה מיליון למאה, מאה ועשרים מיליון.

בוריס מפציר: עכשיו, נשאלה השאלה - ואני לא רוצה להימלט ממנה - מדוע שלא נעשה תקנה רק להתאחדויות עולים?

בוריס מפציר: אי אפשר, על פי השוויוניות, לעשות תקנה רק להתאחדויות עולים.

בוריס מפציר: דרך אגב, אני מצר על שהסוכנות הקטינה את השתתפותה ולדעתי, שיסלח לי חברי מייק רוזנברג, הדיון, בעיקרו לא צריך להיות רק על מגרש משרד הקליטה.

בוריס מפציר: לא ייתכן, שכל פעם כאשר שותף אחר מקטין את ההשתתפות שלו בפרוייקט זה או אחר, בנושא זה או אחר, באים ישר למשרד הקליטה.

בוריס מפציר: משרד הקליטה מטפל היום בעשרות נושאים.

בוריס מפציר: הוא מטפל באוכלוסייה גדולה, במיליון ושלוש מאות אלף נפש.

בוריס מפציר: הוא לא מקבל תקצוב בהתאם לזה, הוא לא מקבל תקצוב על פי הנושאים.

בוריס מפציר: לכן צריכים להבין שני דברים: אנחנו לא יכולים להיות במצב שאנחנו, באופן וולונטרי, מתחייבים על קפיצה משבעה מיליון לסכומים שאני ציינתי ומאחר ואנחנו לא יכולים לעשות שום תקנה נפרדת, אנחנו נמצאים במתכונת שהצעתי לאורחים המכובדים כאן.

בוריס מפציר: אני הצעתי, בואו נעבד ביחד עם משרד האוצר על הגדלת התמיכות, כי התמיכות אינן מספיקות.

בוריס מפציר: אתה לא יכול לעשות פעילות ראויה לשמה עם שבעה שקלים תמיכה פר עולה חדש.

בוריס מפציר: זה מה שאנחנו יכולים לתת.

בוריס מפציר: אנחנו לא רוצים שבעה שקלים.

בוריס מפציר: השרה "ישבה" על אנשי משרד האוצר, סליחה על הביטוי, יום ולילה עד שהשיגה עשרה מיליון שקל תוספת והפשרת העודפים, שאנחנו מקבלים עכשיו במקום באוקטובר.

בוריס מפציר: אחרת, לא יכולנו לחלק את זה על פי חוק התמיכות, כי אתה יכול לחלק רק את מה שיש לך בקופה.

בוריס מפציר: תעזרו לנו להגיע, לפחות השנה, לתקציב בסיס של 25 מיליון ש"ח, כדי שנוכל לתת בפרוייקטים סכומים נורמליים.

בוריס מפציר: רבותיי, על פי חוק התמיכות אין לך שליטה על כמות האירגונים.

בוריס מפציר: אתה לא יכול לומר שאתה מטפל רק בעשרה או בעשרים.

בוריס מפציר: יבואו אליך חדשים אחרי שנתיים.

בוריס מפציר: אנחנו כבר יודעים שיש לנו קרוב לשלושים אירגונים חדשים לעומת השנה שעברה.

בוריס מפציר: אתה חייב לתת לכולם ואז זה יורד מן הקופה המשותפת.

בוריס מפציר: אנחנו לא יכולים להעלות את הרף, מאחר ואנחנו לא רוצים לפגוע באירגוני עולים קטנים.

בוריס מפציר: עזרו לנו להגיע לתמיכה הראויה.

בוריס מפציר: בבסיס.

בוריס מפציר: שלא נצטרך מדי שנה לרוץ אחרי האוצר.

יולי תמיר: אני מוכרחה לזוז והגברת פרץ רצתה לדבר, אז ממש מהר.

אתי פרץ: בהבזק.

אתי פרץ: ראשית, מועצת אירגוני עולים לא ביקשה מעולם החלטה שמאבחנת אותם ומעדיפה אותם ביחס לאחרים.

אתי פרץ: היא ביקשה תמיד – וזה מופיע בכתובים לכל אורך הדרך – לקבוע סטנדרטים שיחולו עליהם כמו על כל גוף אחר, שיעמוד באותם סטנדרטים.

אתי פרץ: דבר שני, אין מחלוקת שבמצב הנוכחי, אין לך אפשרות, גבירתי, להעביר כסף לתשתיות.

אתי פרץ: דבר שלישי, עשינו שיעורי בית בכנסת הקודמת ובכנסת הנוכחית.

אתי פרץ: אני באתי עם המלצות, כולל התייעצות עם וועדת הכספים, ישבנו עם היועצת המשפטית שלך, בפגישה עם המנכ"ל, שלצערי הלכה לכיוון אחר לגמרי.

אתי פרץ: היא אמרה בעצמה, שזה חוקי וזה לגיטימי.

אתי פרץ: אמרתי להם: אם זה לא חוקי, תזרקו אותנו החוצה.

אתי פרץ: אם זה לא לגיטימי, תזרקו אותנו.

וילמה מאור: מה לא חוקי?

אתי פרץ: הישיבה אתך, גבירתי השרה, היתה על כך שבקשנו לבחון לעומק, בצורה אחראית ותוך שמירת איזונים, את האפשרות, גבירתי, שאת תוסיפי סעיף בתקציב המדינה, שיופיע סעיף תקציבי – וזה חוקי לחלוטין וזה אפשרי כי זה לא חוק ייחודי – שיהיה כתוב בו: תקצוב אירגוני והתאחדויות וכל מה שתחליטי שם.

אתי פרץ: מהפגישה אתך יצאנו בשתי החלטות ואם אני טועה, תקני אותי.

אתי פרץ: האחת, שהעניין הזה ייבחן חוקית והוא אכן נבחן, והשניה, אנחנו דרשנו צוות חשיבה.

אתי פרץ: אמרנו שלא נבוא כ"ראיסים" עם ההצעה.

אתי פרץ: אמרנו: נקים צוות חשיבה.

אתי פרץ: ביקשת מהמנכ"ל לשבת אתנו.

אתי פרץ: בשיחה הראשונה עם המנכ"ל, הוא הוריד את זה על הסף.

אתי פרץ: כשמורידים רעיון או נושא, אין על מה לדון.

אתי פרץ: אני מבקשת ממך, גבירתי, תגלגלי חזרה את ההחלטה שלך, כשרת קליטה, תבקשי לקיים צוות חשיבה, אחראי, רציני, שגם כפוף לחוק.

אתי פרץ: לא ביקשנו מעולם סטנדרטים לא גלויים.

יולי תמיר: שמעתי.

יולי תמיר: אני אדבר עם מר מפציר.

אתי פרץ: לגבי סטנדרטים ותבחינים חדשים.

אתי פרץ: יש עיקרון שאומר: אין מענישין אלא אם כן מזהירין.

אתי פרץ: במצב שבו אתה מחליף סטנדרטים לאירגונים, אני חושבת שמין ההגינות היא לתת איזושהי החלטת ביניים, זמן קצוב, על ידי רשם העמותות ואחרים.

אתי פרץ: אני מציעה פה רעיון.

אתי פרץ: דרך אגב, אם לנו תהיה בעיה עם זה, אנחנו נלך על זה חוקית.

אתי פרץ: כי לא יכול להיות שמשרד ישנה כך את הדברים ולא ייתן התראה.

אתי פרץ: אנחנו לא מאשימים חס וחלילה את המשרד במגמתיות.

אתי פרץ: היה פה מהלך שדרך אגב, על העיקרון שלו אנחנו מברכים.

אתי פרץ: לגבי הפרוצדורה, נשאיר את זה לאחר כך, אבל אנחנו מברכים על כך שאין, לא כפל ולא מניפולציות.

אתי פרץ: הערה אחרונה.

אתי פרץ: הבקשה שלנו להכניס סעיף לתשתיות, היא בדיוק כדי לצמצם את המניפולציות וכדי להשאיר את השטח נקי משיקולים של שמור לי ואשמור לך.

אתי פרץ: תעמידי סטנדרטים ראויים, כולם יעמדו בהם.

אתי פרץ: לא רק מועצת אירגוני עולים.

אתי פרץ: מועצת אירגוני עולים היא מנוף לרעיון.

אתי פרץ: תני סטנדרטים, ננהג לפיהם.

אתי פרץ: אי אפשר כל הזמן, בתשובה לעיקרון, להחזיר אותנו אל ה"לא".

אתי פרץ: לסיום, הבקשה שלנו היא - ואני מבקשת את עזרת הוועדה והשר לשעבר - בכנסת הקודמת היתה החלטה לבחון את העניין הזה באופן מעשי ולא הגענו לידי עשייה.

אתי פרץ: גלגלנו את זה לכנסת החמש עשרה.

אתי פרץ: אני הרי לא יושבת אתך כאדם פרטי.

אתי פרץ: אני יושבת אתך כמיניסטר.

אתי פרץ: לא ישבתי עם חבר הכנסת אדלשטיין כאדם פרטי בזמנו, ישבתי אתו כמיניסטר.

אתי פרץ: גם הוועדה היא לא אדם פרטי.

אתי פרץ: לא יכול להיות שמהלך של החלטה ממלכתית לבחון נושא, נקבר כל פעם בהליכים פרוצדורליים.

אתי פרץ: תני לנו הזדמנות אחת לשבת על המדוכה – אם את רוצה, תחליפי את ההרכב - אבל שזה יהיה על המדוכה אחת ולתמיד.

אתי פרץ: אם אחרי זה, בסוף הדרך, יקבע משיקולים ענייניים, בלי כל מיני אמירות צד, שזה לא חוקי ולא לגיטימי להכניס סעיף כזה, יש לך את הלגיטימציה להגיד את זה.

אתי פרץ: אם זה לגיטימי וחוקי וצריך להפעיל את זה במערכות אלו ואחרות.

אתי פרץ: זו תהיה פרוצדורה, אבל לא יכול להיות שהפרוצדורה תקבור את העיקרון.

אתי פרץ: לא יכול להיות.

יולי תמיר: אני אענה, כי אני חייבת לצאת.

יולי תמיר: שני דברים.

יולי תמיר: א', אני אתייעץ עוד פעם עם בוריס מפציר ועם טובה פינקלשטיין ונראה מה אפשר לעשות.

יולי תמיר: דבר אחד צריך שיהיה לכם ברור.

יולי תמיר: גם אם היינו רוצים וגם אם היינו מחליטים לפתוח סעיף תקציבי, אנחנו מדברים לא על השנה הזאת, אלא על השנה הבאה.

יולי תמיר: לכן אני אומרת, סדר העדיפויות שאני גם חושבת שהוא נכון, זה קודם כל לקבל עכשיו את התמיכות, את ההצעות לפרוייקטים, להריץ את זה מהר ולאפשר לאנשים להתחיל לעבוד.

יולי תמיר: הדבר השני, אמרתי, אני אבדוק את זה.

יולי תמיר: אני אדבר עם מר מפציר, אני אדבר עם גברת פינקלשטיין ואנחנו נחזור אלייך.

יולי תמיר: אני לא הייתי שם בישיבה, אז אני צריכה לקבל עדכון.

יולי תמיר: שמעתי אותך, אני אשמע אותם ואני אחליט אחרי זה.

דניאלה ספיר: אני רוצה לבוא בטענות על כך שלא נותנים לנו להגיע לשרת הקליטה, כאילו אנחנו אירגון לא מספיק חשוב.

דניאלה ספיר: אנחנו בפעם הראשונה בהיסטוריה מוציאים ספר, סיפורים מתורגמים מאמהרית לעברית, כדי להכניס אותו לתכנית הלימודים, כדי שתהיה קצת גאווה לתלמידים, כדי שגם התלמידים בתיכון יידעו שיש והיתה ספרות אתיופית ויכבדו את המורשת שלהם.

דניאלה ספיר: אנחנו עוד מעט נקיים פרוייקט, קונגרס, שיהיה אולי גם בינלאומי, למורים, למפקחים, לאנשי מחקר, לכל מיני אנשים וזה לא מספיק חשוב על מנת שנגיע לשרת הקליטה.

דניאלה ספיר: הפקידים הקטנים של משרד הקליטה לא נותנים לנו להגיע אלייך, גבירתי.

נעמי בלומנטל: הבנו, בסדר.

נעמי בלומנטל: שמעת עכשיו, מדובר על כשלוש מאות אירגונים.

דניאלה ספיר: אני מקווה שזה ישתנה.

דניאלה ספיר: אני מבקשת שזה ישתנה.

דניאלה ספיר: זה הכל.

יולי תמיר: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה לך ואנחנו נמשיך מפה.

נעמי בלומנטל: בואו נראה איפה אנחנו נמצאים עד עכשיו.

נעמי בלומנטל: יש פה דברים פשוט אבסורדיים ולפי דעתי יש משהו שאנחנו חייבים לפעול בגינו לאלתר.

יולי יואל אדלשטיין: זו שאלתי הבאה אל המנכ"ל וזה אולי יעזור לי לפעול בדברים החשובים שמר מפציר אמר.

יולי יואל אדלשטיין: מה שחסר לי קצת זה בכל זאת בכמה מלים, מבלי להיכנס להצגה בירוקרטית של שעות, מה הם הקריטריונים החדשים.

יולי יואל אדלשטיין: אמרת שהם ברורים וחד משמעיים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני ארגון של מהנדסים עולים, למשל.

יולי יואל אדלשטיין: מה קורה לי מבחינת הקריטריונים?

בוריס מפציר: אני אגיד לך.

בוריס מפציר: שישים שניות ואני אנסה לענות ואתם תשפטו.

בוריס מפציר: אתה אירגון.

בוריס מפציר: בשנה שעברה היקף הפעילות שלך היה חצי מיליון שקל.

בוריס מפציר: אתה אירגון חדש.

בוריס מפציר: אתה יכול להגיש השנה פרוייקטים בתוספת חמישים אחוז למה שהיה לך.

בוריס מפציר: אתה יכול להגיש פרוייקטים ל 750 אלף שקל.

בוריס מפציר: זה מה שאתה יכול לקבל.

בוריס מפציר: יש לך תחומים.

בוריס מפציר: בכל תחום יש לך חינוך, חברה, תרבות וכולי.

בוריס מפציר: אתה יודע מה התקציב לכל תחום.

בוריס מפציר: אתה מגיש פרוייקט.

בוריס מפציר: כתוב לך מה הסכום הבסיסי לפרוייקט שאתה מקבל, מבחינת נקודות.

בוריס מפציר: נניח, פרוייקט שהערך שלו הוא עשר נקודות.

בוריס מפציר: אתה יכול לקבל בונוסים - שכתוב מה הם - עד ארבעים אחוז.

בוריס מפציר: מקסימום אתה יכול לקבל 14 נקודות עבור פרוייקט.

בוריס מפציר: אתה יכול להגיש פרוייקטים מכל התחומים, מכל הסוגים, בסך שכתוב למעלה.

בוריס מפציר: עכשיו, לוקחים תחום, נניח שהתקציב שלו מיליון שקל.

בוריס מפציר: נניח שסך כל הנקודות באותו תחום הוא אלף.

בוריס מפציר: מחלקים מיליון באלף.

בוריס מפציר: כמה נקודות קיבלת?

בוריס מפציר: אלף נקודות.

בוריס מפציר: לוקחים את הפרוייקטים המאושרים.

בוריס מפציר: כותבים כמה מאושרים, יושבים על זה צוותים ואתה יודע כמה כסף אתה מקבל.

בוריס מפציר: התהליך הוא מאד גלוי, מאד פשוט, מאד ברור.

חגי מן: ברור, אבל לא פשוט.

בוריס מפציר: מאד פשוט.

בוריס מפציר: מאד.

בוריס מפציר: עכשיו, מה שנכון, מתוך ארבעים אחוז, כעשרים אחוז תוספות - וכתוב מה הן - הן תוספות כתובות: אתה נמצא בפריפריה, מבחינת הפעילות, אתה פועל בשכונה, באוכלוסייה מיוחדת, יש לך סך הכל עשרים אחוז תוספות.

בוריס מפציר: עשרים אחוז נוספים אתה מקבל על הערכה מקצועית חתומה: אתה גדול, אתה נהדר, אתה הכי טוב מכולם, אתה מקבל בונוס.

יולי יואל אדלשטיין: מי נותן את ההערכה?

בוריס מפציר: הצוותים המקצועיים של משרד הקליטה.

בוריס מפציר: זה חתום.

בוריס מפציר: זאת אומרת, בפעם הבאה תפגוש אותי, תמעך לי את האף, תגיד לי: למה נתת לי רק שלוש נקודות ולא ארבע.

בוריס מפציר: אתה יודע שאני נתתי לך את זה.

בוריס מפציר: התהליך הוא מאד פשוט ונורא אכזרי.

בוריס מפציר: למה הוא אכזרי?

בוריס מפציר: כי היום אף אחד במשרד הקליטה לא יכול לומר: לא יודע, כך יצא.

בוריס מפציר: יש שקיפות ברורה, אתה מעלה את זה לאינטרנט.

בוריס מפציר: ביקשו ממני היום לקבל את ההחלטות של הרשויות.

בוריס מפציר: מישהו מתלונן, מי שרוצה יקבל את כל ההחלטות, הוא ידע גם מה האחר מקבל.

בוריס מפציר: ההגיון הוא הגיון הפירמידה, כאשר אתה צובר נקודות.

יולי יואל אדלשטיין: לא נעים לי לשאול דווקא אחרי שהשרה עזבה, אבל בין העשרים אחוז תוספת יש גם שיקול דעת של השר, רשמית?

בוריס מפציר: לא.

בוריס מפציר: לא.

בוריס מפציר: אני אענה לך, מאחר ואני הוא זה שצריך לענות לשאלה הזאת.

בוריס מפציר: יש בתבחינים חלוקת התקציב לתחומים.

בוריס מפציר: מה שמחולק זה שמונים אחוז.

בוריס מפציר: יש עשרים אחוז, מה שכתוב: "שיקול דעת של השר", לאיזה תחומים לתת את התקציב.

בוריס מפציר: מראש.

יולי יואל אדלשטיין: לא לאירגונים ספציפיים.

בוריס מפציר: לא לאירגונים.

בוריס מפציר: עכשיו, גם בזה יש מגבלה.

בוריס מפציר: אתה לא יכול להוסיף יותר מחמישה אחוז.

בוריס מפציר: זה היה רעיון שלי.

בוריס מפציר: אני בקשתי שתישאר גמישות ומשרד המשפטים הסכים להעלות מעשרה אחוז לעשרים.

בוריס מפציר: אתה מחלק את ההחלטות האלה מראש.

בוריס מפציר: יש בדרך כלל חמישה ששה תחומים, בכל נושא, אז אתה חייב לתת מינימום לארבעה.

בוריס מפציר: אתה גם לא יכול להעדיף.

בוריס מפציר: השפיל שלך הוא לחמישה אחוז כל כולו.

בוריס מפציר: אז אתה פשוט מעבד תקציב.

בוריס מפציר: תבחינים הם לא לשנה אחת.

בוריס מפציר: זו היתה הסיבה.

בוריס מפציר: תבחינים רצים כל הזמן.

בוריס מפציר: בחמישה עשר בנובמבר כל אחד כבר ידע, האם תחום מסוים קיבל תוספת חמישה אחוז או לא.

בוריס מפציר: השר לא יכול להוסיף לאף עמותה.

בוריס מפציר: נציגי השרים לא יושבים בוועדת התמיכות.

בוריס מפציר: וועדת התמיכות לוקחת את הרישומים המקצועיים ועל פי זה מחלקת את הכסף.

בוריס מפציר: אני מקווה שעניתי.

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז.

נעמי בלומנטל: ענית יפה מאד.

נעמי בלומנטל: זאת אומרת, שאם התקציב הוא סכום נתון ונניח שהכל הולך בצורה אובייקטיבית, הרי זה כל הזמן אחד על חשבון השני.

בוריס מפציר: תמיד.

בוריס מפציר: בתמיכות, תמיד הגופים מתחלקים.

בוריס מפציר: יכנסו שלושים גופים חדשים, הם יתחלקו.

בוריס מפציר: חד משמעית, אתה לא יכול למנוע מגוף חדש, אם הוא פועל שנתיים, להיכנס.

בוריס מפציר: זה בג"ץ תיאטרון ילדים ונוער מהחיים הקודמים שלי.

בוריס מפציר: זה לא עובר.

בוריס מפציר: לכן אני אומר: צריך להגדיל את הקופה.

בוריס מפציר: אי אפשר לעשות עסקים עם שבעה מיליון שקלים.

בוריס מפציר: זה מגוחך.

יולי יואל אדלשטיין: רק כדי שהחיים יראו לך קצת יותר קלים, בשנת 1995 חולקו תמיכות לאירגוני עולים – ויתקן אותי התקציבן שראיתי אותו כאן – חמש מאות עשרים וששה אלף ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כרגע מדברים על ארבעה עשר מיליון.

בוריס מפציר: אני אגיד לך מה ההבדל.

בוריס מפציר: בשנת 1995 לא היית צריך לחלק.

בוריס מפציר: עכשיו אתה צריך.

נעמי בלומנטל: אני לא יודעת אם יהיה לנו פתרון, אבל המצב נראה לנו עגום מאד.

נעמי בלומנטל: בואו נשמע רגע את הסוכנות.

נעמי בלומנטל: מייק רוזנברג או ציפי פינקוס, מי שאתם מחליטים.

נעמי בלומנטל: אתם בעצם הייתם יכולים להיות יותר גמישים.

נעמי בלומנטל: אנחנו העלינו את הנושא של ההתאחדויות בעבר.

נעמי בלומנטל: אתם לא כפופים לחוקי המדינה, כך שיש לכם יותר משחק בכל העניין הזה.

מייק רוזנברג: באמת רציתי להגיד, שחשבתי שלי יש צרות עם הבירוקרטיה.

מייק רוזנברג: עכשיו אני רואה שאני במצב טוב.

נעמי בלומנטל: כן.

נעמי בלומנטל: השאלה היא גם מה המדיניות שלכם.

נעמי בלומנטל: אנחנו בעבר גם דיברנו על קריטריונים לגבי ההתאחדויות וכולי.

נעמי בלומנטל: בואו נשמע אתכם רגע ואז אנחנו נגיע למסקנות.

מייק רוזנברג: קודם כל, באשר לעובדות.

מייק רוזנברג: זה נכון שיש צמצום בהיקפי התמיכה של הסוכנות היהודית בהתאחדויות, מצד שני אני יכול להגיד שהסוכנות היהודית מחלקת להתאחדויות בלי הגבלה ובידיעה שאחוז ניכר של הכסף הולך לתשתיות, לקיום האירגונים בלבד, 3.4 מיליון דולר בשנה.

מייק רוזנברג: זה די יציב, לפחות בשנתיים האחרונות.

מייק רוזנברג: אנחנו הצלחנו בשנתיים האחרונות לבלום את מגמת הירידה.

מייק רוזנברג: אנחנו מאד מברכים על פעילות התאחדויות עולים אנחנו ותומכים בהן בעיקרון.

מייק רוזנברג: אני לא נכנס לעיקרון, לסוגיה שמר מפציר דיבר עליה, של איך מגדירים אירגון ואירגוני עולים יש הרבה יותר מאשר עשרים וחמישה או שלושים שאנחנו תומכים בהם.

מייק רוזנברג: התמיכה שלנו נעה בין שמונת אלפים דולר לשנה לאירגון הכי קטן, לבין כארבע מאות חמישים אלף דולר לאירגון גדול וכל מה שבאמצע.

מייק רוזנברג: אנחנו באמת חופשיים לתמוך בתשתיות.

מייק רוזנברג: אנחנו גם נתקלנו בבעיה של ריבוי אירגונים ולכן חבר הנאמנים, שזה הגוף שקובע אצלנו את המדיניות קבע, שלא יהיה יותר מאירגון אחד לאיזור גיאוגרפי או מדינה אחת.

מייק רוזנברג: זאת הסיבה שבמשך השנים - וזה תהליך שהתחיל עוד לפני שנכנסתי לתפקיד, מזה, אני חושב, שמונה או תשע שנים - יש מגמה של איחוד של אירגונים.

מייק רוזנברג: כל ההתאחדויות עברו את התהליך הזה חוץ מהאירגונים מחבר העמים - גם הם נמצאים עכשיו בסדר הדיונים שלנו - לכן גם מספר האירגונים הצטמצם.

מייק רוזנברג: אם היום זה עשרים ומשהו אירגונים, אז לפני לא הרבה זמן זה היה משהו כמו שלושים או ארבעים.

מייק רוזנברג: כך שצמצמנו גם את התקציב וגם את מספר האירגונים, בשם העיקרון שהתאחדות עולים צריכה להיות לא על בסיס פוליטי ולא על בסיס של זיקה בין אנשים, חוץ מהזיקה של ארץ או איזור מוצא.

נעמי בלומנטל: אתם מחייבים בחירות?

מייק רוזנברג: אנחנו מחייבים.

מייק רוזנברג: יש תהליך שמתנהל בכמה אירגונים שנמצאים עדיין בשלבים אחרונים.

מייק רוזנברג: חבר הנאמנים שלנו החליט, לגבי שני אירגונים מסוימים, שעד שהם לא יתאחדו באופן מלא ויקיימו בחירות משותפות, הם לא יקבלו, לא זה ולא זה, תמיכה.

מייק רוזנברג: אני לא אכנס יותר מדי לפרטים בקטע הזה.

מייק רוזנברג: יש עוד בעיה וזה נושא הקריטריונים.

מייק רוזנברג: עם צמצום המשאבים שעמדו לרשות העניין, אנחנו גם הרגשנו צורך לקבוע קריטריונים.

מייק רוזנברג: זה שונה לגמרי ממה שקורה בממשלה.

מייק רוזנברג: לסוכנות היהודית יש את החופש לכוון ולקבוע קריטריונים לפי מטרותיה וחבר הנאמנים קבע שהתאחדויות עולים, לא כמו אירגוני עולים, אמורים לעסוק בנושאים כמה שיותר קרובים לקליטה הראשונית.

מייק רוזנברג: לכן קבענו השנה, בעזרת ייעוץ חיצוני, מערך של פרמטרים.

מייק רוזנברג: אני לא אכנס לפרטים לגבי החלוקה של הכסף הזה, אבל יש אירגונים גדולים שיש בהם מעט עולים ויש אירגונים שיש להם הרבה עולים ופחות כסף.

מייק רוזנברג: התקציב נקבע מאז הרבה מאד שנים והמציאות השתנתה.

מייק רוזנברג: גם בחלוקה בין העולים וגם בעבודה בפועל.

מייק רוזנברג: אנחנו קבענו קריטריונים, פרמטרים ובמשך השנה הזו אנחנו מיישמים אותם אצל התאחדויות העולים.

מייק רוזנברג: אני מעריך שחלוקת התקציב בשנת 2001 תהיה שונה מאד, או שונה במידה רבה, מהחלוקה של השנה.

מייק רוזנברג: אנחנו נתנו להתאחדויות שנה ללמוד את הפרמטרים ולהסב את הפעילות שלהם בהתאם.

מייק רוזנברג: למשל, אנחנו חושבים – ואני לא סתם נותן דוגמא – גם אני חושב, שמאד חשוב שהתאחדות עולים תדאג לקבל את העולים בשדה התעופה ולטפל בקליטה ראשונית וזה אולי יותר חשוב אצלנו מפעילות תרבות עבור עולים מאותה מדינה, שהגיעו לפני עשר שנים.

מייק רוזנברג: הדגש של הסוכנות היהודית, גם בחלוקה עם משרד הקליטה, היא הקליטה הראשונית.

מייק רוזנברג: קליטה יותר ארוכת טווח היא לדעתנו לא בתחומנו.

מייק רוזנברג: באיזשהו שלב העולה מפסיק להיות עולה ועובר להיות אזרח והממשלה נכנסת יותר לפעילות.

מייק רוזנברג: ישבנו יחד, אני ומר מפציר והצוותים נפגשו.

מייק רוזנברג: אנחנו בודקים עכשיו, קובעים, יתר תאום.

מייק רוזנברג: יש אפשרות לתאום יותר הדוק בין משרד הקליטה והסוכנות בתמיכות, כדי לעזור קצת לעולים.

מייק רוזנברג: כפי שמר מפציר אמר, דרך עשרת האחוזים של התקורה גם הם תומכים בתשתיות.

מייק רוזנברג: אנחנו תומכים בתשתיות ובפעילות.

מייק רוזנברג: במידה והתאחדויות עולים יוכלו לקבל יותר כסף לפעילויות מהמשרד, זה ישחרר כסף שהם מקבלים מהסוכנות לתשתיות.

מייק רוזנברג: זאת אומרת, שיש דרכים לשפר את המצב, גם במסגרת החקיקה הקיימת.

מייק רוזנברג: זה, כמובן, תלוי גם בפרוייקטים שההתאחדויות יגישו ובהתאמתן לקריטריונים שנקבעו.

מייק רוזנברג: הם צריכים להתאים את עצמם.

מייק רוזנברג: ואז, גם בתמיכה מהסוכנות היהודית וגם בתמיכה ממשרד הקליטה, אם התאחדויות עולים יתאימו את הפעילות שלהם לפרמטרים וקריטריונים, נוכל לעזור להם יותר.

מייק רוזנברג: זאת ההערכה שלי כרגע.

נעמי בלומנטל: כן.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אמנון כהן: כמה סך התקציב שמחולק כרגע על ידי הסוכנות?

מייק רוזנברג: אמרתי, 3.4 מיליון דולר, להתאחדויות עולים.

מייק רוזנברג: לא לאירגוני עולים, אני שוב אומר.

ירדנה ספיר: מה עם עמותות?

נעמי בלומנטל: הם לא נותנים.

נעמי בלומנטל: רק להתאחדויות.

מייק רוזנברג: בסוכנות היהודית יש יחידת הקצבות שנותנת כספים לפעילויות ופתוחה לכל עמותה.

מייק רוזנברג: לא רק עולים, לא רק אירגוני עולים ולא רק התאחדויות עולים.

מייק רוזנברג: גם אתם יכולים לפנות לשם.

מייק רוזנברג: עד עכשיו דיברתי רק על המחלקה לעלייה וקליטה של הסוכנות, בסעיף התמיכה להתאחדויות עולים.

נעמי בלומנטל: כמה גובה התקציב שם?

נעמי בלומנטל: בפניות להקצבות לעמותות?

ציפי פינקוס: שמונה מיליון דולר.

מייק רוזנברג: כן ויש גם במחלקה לעלייה וקליטה פעולות במרחבים השונים, שעמותות יכולות להגיש בקשה לגביהן.

בוריס מפציר: אני מבקש רק להעיר, שמה שתואר כאן כדרך הפעולה של הסוכנות, מבחינתנו כמשרד ממשלתי, זה בלתי אפשרי.

נעמי בלומנטל: ברור.

בוריס מפציר: אין לנו אפשרות, רבותי, להגיד: עשרים וחמישה אירגונים וזהו.

בוריס מפציר: אין לנו.

נחליאל דיסון: במצב הקיים.

נחליאל דיסון: אם יהיה שינוי בחקיקה ויהיו סטנדרטים, אז אולי.

בוריס מפציר: תרשו לי לומר, אני יודע שאנחנו לא מסכימים בנקודה הזאת.

בוריס מפציר: אני רוצה לחדד.

בוריס מפציר: הבעיה היא לא משפטית.

בוריס מפציר: ברגע שנקבל תקציב ראוי ובמקום פרוייקטים נגדיר תמיכה בתשתית פלוס פרוייקטים, כל אירגון יכנס בפנים.

בוריס מפציר: אסור לנו לצבוע אירגונים.

בוריס מפציר: אסור לנו.

בוריס מפציר: אני מנסה להסביר את זה.

אתי פרץ: מה מונע ממך לשנות את העיקרון המשפטי?

נחליאל דיסון: אף אחד לא מבקש לצבוע אירגונים.

נחליאל דיסון: גברת פרץ הסבירה את זה, אני חושב, בצורה הכי בהירה.

נחליאל דיסון: אנחנו באים כמייצגים של כל אותם מאתיים וחמישים אירגונים.

בוריס מפציר: רבותיי, אין לי מייצגים.

בוריס מפציר: אני מתחנן בפניכם.

בוריס מפציר: אני, על פי חוק התמיכות, לא יכול לשבת אתכם אפילו.

בוריס מפציר: אני לא יכול לכוון אתכם.

אתי פרץ: אז תקבע סטנדרטים אחרים.

נעמי בלומנטל: לא, גברת פרץ, אי אפשר.

נעמי בלומנטל: נניח שיש לך קבוצה מסוימת - אנחנו רואים את זה הרבה מאד למשל אצל עולי אתיופיה - את לא יכולה למנוע מהם להגיד שהם אירגון של עולי אתיופיה.

נעמי בלומנטל: אתי פרץ: צריך לקבוע מהו אירגון.

נעמי בלומנטל: ברשותך, גבירתי.

נעמי בלומנטל: מועצת אירגוני עולים לא מכשירה אף אירגון.

נעמי בלומנטל: אין לה תעודת הכשר.

נעמי בלומנטל: היא בעצם נתונה לשיקול דעת ולסטנדרטים כמו כל אירגון אחר והיא לא קובעת מהו אירגון.

נעמי בלומנטל: המערכת הממלכתית תקבע מה הם הסטנדרטים לתקצב אירגון כזה או אחר.

נעמי בלומנטל: אתה מחייך אדוני, אנחנו עשינו שיעורי בית.

מייק רוזנברג: אני לא מחייך, זה פשוט בלתי אפשרי.

מייק רוזנברג: לפי מה שאתם מבקשים, יהיו כל כך הרבה אירגונים שהכל ילך על תשתיות של אירגונים שלא עושים כלום ולא יהיה לכם כסף לפעילות.

מייק רוזנברג: מבטיח לכם.

אתי פרץ: רגע, אבל אתה יודע מה קורה היום?

מייק רוזנברג: זה גם יגרום לפילוג באירגונים שלכם.

מייק רוזנברג: כל אחד יבוא ויגיד: אני אירגון.

אתי פרץ: לגיטימי.

מייק רוזנברג: זה יהרוס את כל המפעל היפה שאתם עושים.

אתי פרץ: אתה יודע מה קורה היום?

נעמי בלומנטל: בואו, נתחיל להתקדם.

נעמי בלומנטל: הפורום הציוני, בבקשה.

אפרים חולמיאנסקי: אני חושב שיש כאן בלבול של כמה נושאים.

נעמי בלומנטל: נכון.

נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים באמת לעשות סדר ולהתחיל לסיים את הישיבה.

אפרים חולמיאנסקי: כל דבר חשוב, כל דבר בנפשנו, אבל בצורה כזאת לא נוכל להתקדם.

אפרים חולמיאנסקי: אנחנו בהחלט מסכימים עם מה שנאמר כאן, שיש משמעות לתמיכה בתשתיות.

אפרים חולמיאנסקי: בלי תשתיות אנחנו מגיעים למצב של פעילות ארעית, שבה אי אפשר לתכנן דברים לטווח ארוך.

אפרים חולמיאנסקי: התבחינים יכולים להיות לשנה, שנתיים, שלוש.

אפרים חולמיאנסקי: זה מצוין, אבל המציאות מחייבת תכנון לטווח ארוך, קשירת קשר עם מומחים בשטח.

אפרים חולמיאנסקי: אנחנו דוגלים בנוסחה של עבודה מקצועית ואחרת לא ניתן לעשות.

אפרים חולמיאנסקי: אירגוני העולים - אני חושב שכולם יסכימו אתי, הם למעשה הזרוע המבצעת של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית ואנחנו שמחים שיש לנו שיתוף פעולה טוב לאורך זמן.

אפרים חולמיאנסקי: אנחנו לומדים איך לעשות אותו יותר הדוק ויותר יעיל, אבל בלי תכנון לטווח ארוך לא ניתן לעשות דבר.

אפרים חולמיאנסקי: אנחנו נראים מגוחכים.

אפרים חולמיאנסקי: אני בכוונה מדגיש את הדבר.

אפרים חולמיאנסקי: החשיבות של המגזר השלישי בעולם המפותח הולכת וגדלה.

אפרים חולמיאנסקי: אני כבר ציטטתי בפורום מכובד מחקר שנעשה במדינת אילינוי, אם אני לא טועה, שהגיע למסקנה שאירגונים ללא כוונות רווח זאת הדרך היעילה ביותר לביצוע תכניות רחבות היקף, בקנה מידה ממלכתי.

אפרים חולמיאנסקי: קל וחומר אנחנו, קל וחומר אירגוני העולים.

אפרים חולמיאנסקי: יש חשיבות מכרעת לנושא של תשתית.

אפרים חולמיאנסקי: צריך באמת להגיע לקריטריונים שכל אחד יוכל להתמודד אתם.

אפרים חולמיאנסקי: אם אנחנו נצליח להגיע לנוסחה משביעת רצון, מוטב.

אפרים חולמיאנסקי: לא נצליח, זה אומר שאנחנו לא מספיק מקצועיים.

אפרים חולמיאנסקי: כלומר, אני חושב שאירגוני העולים צריכים להציע מעין נוסחה רצינית ואזי ניתן יהיה לפנות למשרד המשפטים ולגורמים המתאימים במשרד הקליטה.

אפרים חולמיאנסקי: אני גם תומך בצורה חמה ונלהבת בקריאת מנכ"ל המשרד לפעול ביחד על מנת להגדיל תקציבים.

אפרים חולמיאנסקי: זה דבר חשוב מאד.

אפרים חולמיאנסקי: אני אגיד לכם, בפניות הרבות של הפורום לתורמים פרטיים וקרנות, כולם כאחד כמעט שואלים איפה המדינה.

אפרים חולמיאנסקי: איפה המדינה, למה אתם פונים אלינו?

אפרים חולמיאנסקי: אתם קיימים כבר עשר שנים, שתים עשרה וחמש עשרה שנה.

אפרים חולמיאנסקי: איפה הקהילה שלכם?

אפרים חולמיאנסקי: איפה המדינה?

אפרים חולמיאנסקי: בשביל מה קם המשרד?

דניאלה ספיר: גם אני רוצה מילה אחת.

נעמי בלומנטל: שניה, גברת ספיר, באמת.

נעמי בלומנטל: עם כל הכבוד, אתם אירגון חדש, דיברת כשהשרה היתה פה, את רוצה אתה פגישה, יש פה אירגונים וותיקים שעוד לא דיברו.

דניאלה ספיר: אני לא דיברתי.

נעמי בלומנטל: את כבר אמרת את עיקרי הדברים.

דניאלה ספיר: לא אמרתי כלום, מה פתאום?

דניאלה ספיר: רק בקשתי ממנה פגישה.

דניאלה ספיר: זה הכל.

אמנון כהן: את צריכה אותי?

נעמי בלומנטל: אתה כרגע החבר היחידי שיושב כאן מוועדת הכספים.

נעמי בלומנטל: הייתי רוצה שתחשוב על דרך, אתה המומחה, איך להגדיל את התקצוב לאירגוני העולים, בגדול.

נעמי בלומנטל: מה שקורה כרגע זה, שמשרד הקליטה, אחרי מאבק רציני מאד, הגיע למצב שהם מקבלים לאירגוני העולים כארבעה עשר מיליון ש"ח.

נעמי בלומנטל: נכון?

בוריס מפציר: אני מצטער, גבירתי היושבת ראש.

בוריס מפציר: לא לאירגוני עולים, אלא לעמותות הנתמכות על ידי משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: לעמותות שנתמכות על ידי משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: נכון.

נעמי בלומנטל: זה כולל, כמובן, את אירגוני העולים.

נעמי בלומנטל: כאשר צריך להבין, שהרבה מן העבודה בקליטה, נעשית על ידי אותן עמותות.

נעמי בלומנטל: הם עושים הרבה מאד עבודה בקליטה, עבודה שלמעשה היית מצפה שהמדינה תעשה והמדינה, כפי שאנחנו יודעים, לא מצליחה לעשות את הכל.

נעמי בלומנטל: לכן, מה שקורה כרגע זה מצב קצת מגוחך.

נעמי בלומנטל: כל התקציב של משרד הקליטה לתמיכה הזאת, הוא כארבעה עשר מליון שקלים.

נעמי בלומנטל: מדובר על כשלוש מאות עמותות שעוסקות בקליטת עליה.

נעמי בלומנטל: בין בקליטה ישירה, בין כל מיני פעילויות, שילוב בין תרבותי, מה שגברת ספיר מייצגת, להוציא ספר של העולים, זה פשוט תקציב מגוחך בשביל כולם.

דניאלה ספיר: זה לא רק הספר.

דניאלה ספיר: תני לי לדבר אני אסביר.

נעמי בלומנטל: גברת ספיר, תאמיני לי שאני יודעת.

דניאלה ספיר: ככה נוצר הרושם.

דניאלה ספיר: זה לא רק זה.

נעמי בלומנטל: לא, אנחנו לא מדברים כאן על העמותה שלך לעומת עמותות אחרות.

נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים על כל הבעיה.

נעמי בלומנטל: הפורום הציוני שעושה פעילויות מפעילויות שונות, למשל.

נעמי בלומנטל: מבלי שניכנס לבעיות שקיימות כרגע שתכף אני אכנס אליהן, בגדול, התקציב הוא מגוחך.

בוריס מפציר: גם בקטן הוא מגוחך.

נעמי בלומנטל: גם בקטן מגוחך.

נעמי בלומנטל: מכל הבחינות מגוחך.

נעמי בלומנטל: לכן הייתי מבקשת ממך, בוועדת הכספים, למצוא איזשהו סעיף בין העודפים שנשארו או שלא נשארו ולמצוא דרך לתקצב את זה.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף: רוצים להכניס לתקציב של השנה הבאה, 2001, סעיף חדש שיקרא: תמיכות בתשתיות.

בוריס מפציר: צר לי לומר, אין סעיף כזה.

בוריס מפציר: אין דבר כזה.

בוריס מפציר: סליחה שאני אומר, אבל יושב פה חבר כנסת מוועדת הכספים.

בוריס מפציר: הוא צריך לקבל את הפרטים.

בוריס מפציר: סעיף התמיכה הוא סעיף כללי.

בוריס מפציר: במבחני התמיכה, אתה יכול לשנות את מבחני התמיכות ולומר שזה יחול על א', ב', ג', ד'.

אתי פרץ: ניתן להוסיף סעיף.

בוריס מפציר: זה לא סעיף אלא שינוי מבחני התמיכה.

בוריס מפציר: אבל – ואני מבקש שזה יהיה רשום בצורה ברורה – אתה לא יכול לשנות קריטריונים בלי שיש לך כסף.

בוריס מפציר: אתה לא יכול להתחיל את המהלך, עד שפתרת בעיה תקציבית.

בוריס מפציר: לכן אני חוזר לתחילת דברי:

בוריס מפציר: עד שלא יהיה תקציב ראוי, אתה לא יכול לגשת למשרד המשפטים ולשנות את התבחינים.

אמנון כהן: מה זה תקציב ראוי?

בוריס מפציר: תקציב ראוי הגדרתי – אם זה תשתיות – בין מאה למאה ועשרים מיליון שקל.

אמנון כהן: התקציב של ארבעה עשר מיליון שקל…

בוריס מפציר: זה לא תקציב.

בוריס מפציר: אני כל הזמן מתערב ומתקן.

בוריס מפציר: התקציב הוא שבעה מיליון שקלים ועוד שלושה מיליון ממשרד החינוך.

בוריס מפציר: ארבעה עשר מיליון זו חבילה חד פעמית, שאתה יודע איך היא נרקמה.

בוריס מפציר: היא ממש חד פעמית.

בוריס מפציר: היא אד – הוק.

בוריס מפציר: לשנה הבאה, נכון לרגע זה, אני נכנס עם בסיס של שבעה מיליון שקלים.

בוריס מפציר: כעיקרון.

בוריס מפציר: עוד לא התחלנו דיונים.

אמנון כהן: מר מפציר, איך אתה רואה שאנחנו מגדילים את זה?

אמנון כהן: קודם כל צריכה להיות בקשה מן המשרד.

בוריס מפציר: צריכה להיות בקשה מן המשרד.

בוריס מפציר: תיאורטית זה חצי עמוד.

בוריס מפציר: אם תראו לי איך לפתור את הבעיה מעשית, הרווחתי את הבמבה שלי.

אילן ארכיטקטר: תן לי לענות, להסביר לך.

אמנון כהן: רגע, אני רוצה תשובה ממנכ"ל משרד הקליטה.

אמנון כהן: עם כל הכבוד.

אמנון כהן: אני רוצה להיות מעשי, רוצה להתקדם עם זה.

אמנון כהן: כל מה שתגיד כרגע, לא חשוב לנושא, כי אני רוצה לצאת, פשוט.

אמנון כהן: מר מפציר, אני יכול לקבל ממך איזשהו נייר מסודר למשרד ?

בוריס מפציר: כן.

אמנון כהן: ואז נעשה איזושהי פגישה מקדימה עם נציג משרד האוצר.

אמנון כהן: המטרה שלנו היא להכניס את זה לבסיס התקציב לשנה הבאה, עם כל מה שמשתמע מכך.

אמנון כהן: יכול להיות שאחרי שכבר נסגור נושא תקציב או נראה איך סוגרים את זה, ננסה גם במשרד המשפטים להכניס את השינויים בתקנון שהם רוצים בנושא התשתיות.

בוריס מפציר: סליחה.

בוריס מפציר: אני מנתק דיון על התשתיות מדיון תקציבי, אני, כמשרד, יש לי בעיית תקציב, היא נפרדת והיא קיימת בכל מקרה.

בוריס מפציר: בנושא תשתיות, צריך לקחת תקציב, לראות איך אתה תומך בשלוש מאות אירגונים ולראות איפה אתה נמצא.

נעמי בלומנטל: אילן ארכיטקטר, בבקשה.

אילן ארכיטקטר: אני רוצה פשוט להסביר ואם אני טועה, אני רוצה שתגיד לי.

אילן ארכיטקטר: אני יודע וזה לא סוד, שתקציב המדינה הוא 227 מיליארד שקל.

אילן ארכיטקטר: אני יודע וזה לא סוד, שתקציב משרד הקליטה הוא בסביבות מיליארד ושבע מאות אלף שקל.

בוריס מפציר: יותר.

בוריס מפציר: יותר משני מיליארד.

אילן ארכיטקטר: שני מיליארד.

אילן ארכיטקטר: יפה.

אילן ארכיטקטר: אני רוצה שאתה תשמע מה שאני הולך להגיד.

אילן ארכיטקטר: תסתכלו על מה אנחנו מתווכחים פה.

אילן ארכיטקטר: מדובר על משרד עם שני מיליארד שקל תקציב.

אילן ארכיטקטר: אנחנו, כאירגונים, כהתאחדויות, כעמותות - תקרא להם איך שתקרא להם - שדואגים לעלייה, לא יכולים לקבל.

אילן ארכיטקטר: איך זה יתכן?

אילן ארכיטקטר: יכול להיות שטעינו במשרד.

אילן ארכיטקטר: יכול להיות שמשרד החינוך או משרד האוצר או משרד אחר יגיד: לתשתיות אנחנו מוכנים לתת 40% או 50%.

בוריס מפציר: תרשה לי לתת לך תשובה מספרית.

בוריס מפציר: משני מיליארד שקלים, התקציב הגמיש של משרד הקליטה, שלא מחויב על פי החוק לסל קליטה ותשלומים ישירים, הוא פחות ממאה מיליון שקל שמיועדים ליזמות, לתעסוקה, לקליטה בקהילה ולכל השאר.

אילן ארכיטקטר: אז זה גורנישט מיט גורנישט.

בוריס מפציר: אתה יודע מה התקציב הגמיש של משרד החינוך?

בוריס מפציר: מאתיים מיליון שקל.

נעמי בלומנטל: בדיוק.

נעמי בלומנטל: אלה לא הבדלים גדולים.

נעמי בלומנטל: אל תחפש בית אחר.

אילן ארכיטקטר: זה לא בגלל שאני רוצה לחפש בית אחר.

נעמי בלומנטל: לא, בוא נישאר בבית הזה.

נעמי בלומנטל: כך נראה לי.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת כהן, אני רוצה להציע, בעקבות מה שאתה אמרת, שאנחנו נקיים ישיבה שלא במסגרת הוועדה.

נעמי בלומנטל: תגיע אתה, אולי נדבר גם עם חבר הכנסת אלי גולדשמידט, שגם יגיע ואולי עוד מישהו מוועדת הכספים, יחד עם מנכ"ל משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: נעשה ישיבה אצלי בחדר וננסה לראות, לגבש איזושהי אפשרות לגבי השנה הבאה.

אמנון כהן: בשמחה.

אמנון כהן: בכל מה שקשור לעלייה וקליטה אנחנו קשובים ונעזור.

נעמי בלומנטל: בסדר.

נעמי בלומנטל: יש לי כאן כמה בקשות לרשות דיבור, אבל מכיוון שאנחנו יודעים מה אתם רוצים לומר ואני רוצה להגיע להחלטות איך אנחנו מתקדמים, הייתי רוצה שלא נדון עכשיו.

נעמי בלומנטל: אתם רואים, רוב חברי הכנסת כבר הלכו.

נעמי בלומנטל: אני הייתי רוצה לסכם את הדיון הזה.

בלה גל: אני הייתי רוצה להגיד מספר מילים.

בלה גל: העמותות הקטנות לא עלו כאן לדיון.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להעלות אותן.

בלה גל: האירגונים הגדולים כנראה עושים עבודה מאד טובה, אבל בשטח, כמו למשל בנגב המערבי, האירגונים הגדולים לא מורגשים ומי שמורגש זה אנחנו.

בלה גל: מה שאני מבקשת ובגלל זה עשיתי את כל הדרך לכאן, זה שקראתי את הקריטריונים.

בלה גל: הם יפים, הם הוגנים, הם כנראה יעזרו להרבה אירגונים.

בוריס מפציר: הם באמת הוגנים.

בלה גל: אני אומרת את זה.

בלה גל: תן להגיד מילה טובה.

בלה גל: נראה שהשקעתם הרבה עבודה.

בלה גל: חבל שעשיתם את זה שנה מאוחר מדי, אבל גם זה טוב.

בלה גל: מה שאני מבקשת, ההתייחסות לאירגונים ולעמותות הקטנות לא מתאימה.

בלה גל: הקריטריונים האלה לא מתאימים.

בלה גל: אולי כדאי – אני מדברת על החלק המעשי – למצוא גם ערוץ לעמותות הקטנות שעושות עבודה מאד יפה.

בוריס מפציר: למה זה לא מתאים לעמותות הקטנות?

בלה גל: אני יכולה להסביר.

בלה גל: חבל להלאות את כולם.

בלה גל: אני אשמח לעזור לך, אני כתבתי מכתב ולא ענית לי, אז הנה, זו ההזדמנות שאנחנו מדברים.

בלה גל: אז עכשיו אני אומרת: בואו נחשוב – רציתי שהשרה תשמע את זה ואני סומכת עליך שתעביר לה את הדברים – גם על האירגונים הקטנים, כי אנחנו מדברים על משהו כמו שנים עשר אלף שקל שיכולים להציל מפעל.

בלה גל: אתם מדברים פה על מיליונים.

נעמי בלומנטל: זה לא רק זה.

נעמי בלומנטל: הכל יכנס למסגרת הדיונים.

בלה גל: לכן, אני מבקשת שתחשבו גם על ערוץ לעמותות הקטנות שחייבות לקבל תשובה מיידית כי אין לנו רזרבות ואין לנו שום מקום אחר לקחת את זה ממנו.

בוריס מפציר: אפשר לראות את המכתב שלך?

בלה גל: אני אראה לך.

בלה גל: הוא מופיע פה.

נעמי בלומנטל: כן.

נעמי בלומנטל: דניאלה ספיר, בבקשה.

דניאלה ספיר: חשוב לי שמר מפציר ישמע את הדברים, במיוחד.

בוריס מפציר: רק תספרי איך הכרנו.

דניאלה ספיר: הכרנו בעניין קרן האמנים העולים, שיש לי משהו לספר גם עליה, אבל לא משנה.

דניאלה ספיר: דיברנו על אבסורד.

דניאלה ספיר: אני מדברת על דרישות אבסורדיות, חוסר אחריות, עד להכשלה ממשית, שהיא גם הטעייה.

דניאלה ספיר: אני אתן רק דוגמא קטנה.

דניאלה ספיר: אנחנו ביקשנו מאתיים ושלושים אלף שקל בשנה שעברה ממשרד הקליטה, קיבלנו תקציב של 36,000 שקל, שחלק ממנו קיבלנו בשנת 1999 – 7000 שקל – וכל השאר בשנת אלפיים, עם דרישה שאנחנו נשלם כפליים, אוטומטית, עם קבלות מראש ורק אחר כך אולי נקבל את הכסף.

דניאלה ספיר: בצמוד למתן אותם שבעת אלפים שקל היתה דרישה, שנעבור לרחובות ונקים בה מרכז.

דניאלה ספיר: רבותיי, בשבעת אלפים שקל רצו שנקים מרכז ברחובות.

דניאלה ספיר: אמרנו: או שאנחנו מתייחסים לזה כבדיחה, או שאנחנו כן הולכים עם זה.

דניאלה ספיר: לקחנו הלוואה של ששים אלף שקל כי רצינו להיות רשומים במשרד הקליטה, על מנת שידעו שאנחנו קיימים.

דניאלה ספיר: עברנו לרחובות ואמרנו: אם כבר יש לנו מרכז, אנחנו נותנים גם שיעורי בית וגם חוגים וכולי, בנוסף לכל העבודה הקודמת שלנו.

דניאלה ספיר: זאת אומרת שיש לנו תוספת עבודה נוסף לכל היצירתיות והספרות וכל מה שיש לנו בדרך כלל ועכשיו אנחנו נמצאים במצב כזה: שנת אלפיים, לא קיבלנו אגורה, אנחנו צריכים לשלם שכירות מחודשת, אחרת אנחנו בחוץ, יש לנו ריהוט חדש, יש לנו ספריה, יש לנו דברים, לא שילמנו משכורת לאף אחד, שישה חודשים עברו, יש לנו ספרנית, יש לנו מנהלת אירגון - אף אגורה שחוקה.

דניאלה ספיר: זה המצב.

דניאלה ספיר: אנחנו נמצאים במצב של חניקה.

בוריס מפציר: אני חייב לומר לך.

בוריס מפציר: אני חושב שזה לא הוגן לנהל דיון מסוג זה.

בוריס מפציר: את באת מוכנה.

בוריס מפציר: אני לא ידעתי מה הנושא שאת רוצה להעלות, אין לי את הפרטים שלך, אני מצטער.

נעמי בלומנטל: מאה אחוז, אני מקבלת את זה.

נעמי בלומנטל: גברת ספיר, אנחנו נותנים כאן כמה דוגמאות אבל אמרנו מראש ונאמר כאן:

נעמי בלומנטל: מדובר כאן על שלוש מאות אירגונים.

נעמי בלומנטל: זה סיפור של עמותות שמקבלות תמיכה ממשרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: זה אחד הסיפורים.

נעמי בלומנטל: לגברת גל סיפור אחר, לך, מר יעקובי, אני מעריכה שיש סיפור אחר, שהוא דומה.

יוסף יעקובי: רק כמה דקות.

נעמי בלומנטל: אין דקות.

נעמי בלומנטל: דקה.

דניאלה ספיר: אני ציפיתי לפחות לתגובה של השתתפות.

יוסף יעקובי: אחרי חמש עשרה שנים של בתי סוהר בברית המועצות, נשארתי ציוני ואני ממשיך להפעיל תכניות שהכנתי בהתנדבות, תכניות ציוניות יהודיות.

יוסף יעקובי: אני מאמין שאני אקבל את העזרה כדי שאוכל גם הלאה להופיע בבתי ספר, בנושא אסירי ציון, למשל, נושא שאף אחד אחר לא מטפל בו, או עצרת שתהיה בעוד יומיים, לשלושים שנה לניסיון חטיפת המטוס.

יוסף יעקובי: אני עושה את הדברים האלה כמעט יום יום בבתי ספר.

יוסף יעקובי: אני בטוח שמשרד הקליטה יעזור לנו, כי פשוט אין גוף אחר, אין אנשים אחרים, שעושים את הדברים האלה, שמספרים לעולים וגם לתלמידים על ציונות, על חמישים שנה למדינת ישראל, או על התנועה הציונית המחתרתית בברית המועצות לשעבר.

יוסף יעקובי: אם אתם רוצים לקבל את התכניות האלה אתם יכולים לקבל אותן.

יוסף יעקובי: אם תרצו לנצל את זה, בבקשה.

יוסף יעקובי: אני, דרך אגב, הופעתי לפני כמה ימים במבשרת ציון – וזה כבר שייך לסוכנות – לפני עולים מאתיופיה, בנושא חמישים שנה למדינה.

יוסף יעקובי: הם קיבלו את זה מצוין.

יוסף יעקובי: אני מופיע יחד עם זמרת ששרה שירי מחתרת ציוניים ועם ליווי.

יוסף יעקובי: אני פונה אליכם: אם אתם חושבים שהציונות עוד לא עברה מן העולם, יש לכם הזדמנות להציל את זה.

יוסף יעקובי: אני בטוח שהפניה למשרד הקליטה ולמר מפציר, שאני מכיר אותו עוד מריגה, תצליח ושהוא יעזור לנו, כדי שנוכל להמשיך בפעילות שלנו.

נעמי בלומנטל: מר מן, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אבל באמת בקצרה, כי אנחנו רוצים לסכם.

חגי מן: במילה אחת.

חגי מן: חבל שהשר לשעבר, חבר הכנסת אדלשטיין, הלך.

חגי מן: אנחנו הרי עברנו את התהליך הזה כמה פעמים.

חגי מן: אני מקוה שהתבחינים האלה יהיו באמת סוף פסוק ולא יהיה מצב שבשנה הבאה או בעוד תקופת מה נבחן את עצמנו שוב מול תבחינים חדשים.

חגי מן: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע חודש יוני ואנחנו לא נקבל את התקציבים.

חגי מן: דיברנו כבר עם מנכ"ל המשרד שהכספים יכנסו בדיעבד, כלומר מתחילת השנה ואני מקווה מאד שהדברים האלה אכן יתקיימו, כי אנחנו עומדים במצב גרוע ביותר, כאחד האירגונים היותר גדולים.

חגי מן: לא אירגון קטן.

חגי מן: אנחנו אירגון גדול מאד ולא מצליחים לשרוד.

חגי מן: אנחנו מאושרים על ידי רשם העמותות, יש לנו את כל המסמכים כחוק, אין לנו שום בעיה בעניין הזה.

חגי מן: אני חושב – אם כבר נגענו בעניין הזה של רשם העמותות – שמי שעבד בשנה שעברה וקיבל "תעודת הכשר" כזו, אין לו שום בעיה היום להוציא תעודה כזאת.

חגי מן: שוב, אלא אם כן הוא לא עמד בקריטריונים.

חגי מן: אני מבקש שהדבר הזה ירשם ויילקח בחשבון.

חגי מן: הדבר הנוסף שדיברנו עליו פה הרבה, אבל סטינו ממנו, זה התשתיות.

חגי מן: לכל דבר ועניין אנחנו חייבים באיזשהו תקציב תשתיות.

חגי מן: אני זוכר שהתקציב של הסוכנות היהודית – ומר רוזנברג נגע בזה – היה ששה מיליון.

חגי מן: היום זה ירד ל 3.4 מיליון ואנחנו עומדים במצב קשה ביותר כאירגון גדול.

חגי מן: צמצמנו את עצמנו עד למינימום האפשרי.

חגי מן: אנחנו הולכים לקראת איחוד, אבל הדברים האלה חייבים להילקח בחשבון עד הסוף.

נעמי בלומנטל: באיזשהו מקום הסוכנות זה סיפור נפרד.

נעמי בלומנטל: קיימנו על זה בעבר דיון, מצויים שם אירגוני העולים – ואנחנו גם קיימנו על זה ישיבה – שאתם, בסוכנות, פניתם אליהם ודרשתם מהם כך וכך, להיערך לבחירות, לעשות כמה פעילויות, דברים אחרים וקריטריונים שונים.

נעמי בלומנטל: אני אומרת, אלה שאתם תומכים בהם, יחסית מצבם טוב.

נעמי בלומנטל: מדובר על כשלושים אירגוני עולים, משהו כזה.

נעמי בלומנטל: יחסית מצבם בסדר, כי הם לפחות מקבלים איזושהי תמיכה שקשורה גם לתשתיות.

נעמי בלומנטל: אז בואו נעזוב את זה רגע בצד ונתעסק כרגע בכל העמותות שקשורות למשרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: תכף מר מפציר יחזור.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להגיש לו איזשהו מסמך או איזושהי פניה שתהיה על דעת כולם.

נעמי בלומנטל: אז אולי נגבש את הדברים ביחד ונגיש את זה.

נעמי בלומנטל: מה שאני הבנתי מהישיבה הזאת זה, שיש אירגונים – בואו נקרא להם העמותות – שעמדו בקריטריונים.

נעמי בלומנטל: אתם נותנים למשל, לדוגמא, את התאחדות עולי ברית המועצות.

נעמי בלומנטל: יש לכם תעודת הכשר, אתם עומדים כרגע בתור, מבחינה בירוקרטית אתם סיימתם את כל התהליכים.

נעמי בלומנטל: נוסף לאלה יש עמותות שנמצאות כרגע במבחן.

נעמי בלומנטל: פתאום עצרו אותם, אמרו להם: אנחנו בודקים הכל מחדש.

נעמי בלומנטל: למשל, הפורום הציוני.

אפרים חולמיאנסקי: זה לא אומר שאנחנו לא בסדר.

נעמי בלומנטל: לא.

נעמי בלומנטל: רק אומרים לכם: אנחנו לא נותנים לכם את ההכשר, כי אתם עומדים כרגע במבחן מחדש.

נעמי בלומנטל: יש כאלה שעומדים כרגע בתור שעוד לא הכירו בהם ויש כאלה שמר מפציר אמר שלמעשה, מכל בחינה, הם לא יספיקו לגמור את התהליך.

נעמי בלומנטל: יש, נניח, איזה שישים שבעים אירגונים, שמה שלא יעשו, הם יכולים להיות הכי נהדרים בעולם, אין שום סיכוי שהם יספיקו לקבל את ההכשר לפני שתתחיל החלוקה וברגע שתתחיל החלוקה, סוגרים בפניהם את האפשרות לקבל.

נעמי בלומנטל: זה מצב שאנחנו, כוועדת כנסת, לא יכולים לחיות אתו.

נעמי בלומנטל: זה פשוט בלתי אפשרי.

נעמי בלומנטל: אני שואלת את עצמי – אמנם עכשיו רוב חברי הכנסת כבר הלכו – אבל אני מנסה לחשוב ואתם יכולים לעמוד במשימה הזאת מבחינה אינטלקטואלית לא פחות, מה ניתן לעשות בסיטואציה הזאת, שהיא מלכתחילה גרועה מאד.

נעמי בלומנטל: אז בואו נראה.

נעמי בלומנטל: אותן עמותות שיש להם את כל ההכשרים ופשוט מחכות, מבחינתן מחר צריך להתחיל את החלוקה.

נעמי בלומנטל: למה?

נעמי בלומנטל: כי יש כבר איחור של למעלה מחצי שנה ומחכים לכסף.

חגי מן: אני אגיד לך, מיולי (אדלשטיין) עד יולי (תמיר), עוד לא הגענו ל(חודש) יולי.

אתי פרץ: לגבי אלה שלא עומדים בסטנדרטים, הוועדה הזאת יכולה לפעול בצורה ראויה מאד.

אתי פרץ: ניתן להקים צוות אד –הוק של משרד הקליטה, משרד המשפטים ורשם העמותות, לבחינה חד פעמית של הקבוצה הזאת.

אפרים חולמיאנסקי: הם לא בודקים אותנו כיום ולא אתמול ולא שלשום.

אפרים חולמיאנסקי: הבדיקה נערכת לגבי שנים עברו.

נעמי בלומנטל: זה דבר פרטני.

נעמי בלומנטל: כן, מר הס.

יואב הס: הצעה אופרטיבית.

יואב הס: יש מספר אירגונים מסוים שרוצים לחלק להם כסף.

יואב הס: יש מספר אירגונים אחר שעוד לא בדקו אותם.

יואב הס: אפשר לבדוק מבחינה מספרית כמה אירגונים שיכולים לחלק להם יש, יקחו את התקציב שמתוכנן לחלוקה ויחלקו ממנו לפי יחס מתאים.

יואב הס: את היתר יחלקו רק כשיגמרו.

יואב הס: אני לא רואה שום סיבה בעולם להגיד שעד סוף יולי חייבים לחלק את כל הסכומים.

יואב הס: אפשר להגיד שעד סוף יולי יחלקו לאותם אירגונים שכבר עברו את הבדיקה.

יואב הס: נניח שזה חמישים חמישים אחוז.

יואב הס: יש ארבעה עשר מיליון, אז שבעה מיליון יחלקו עד סוף יולי ואת השבעה מיליון האחרים יחלקו עד סוף ספטמבר.

נעמי בלומנטל: יכול להיות שהבסיס צריך להיות מה שהם קיבלו בעבר, פחות או יותר.

נעמי בלומנטל: לפי ההצעה שלך – שהיא הגיונית, אני לא אומרת שהיא לא הגיונית – מה שקורה זה שיהיו כמה מקופחים בצורה לא סבירה.

נעמי בלומנטל: זה מה שמפריע לי.

יואב הס: מה יוצא ככה?

יואב הס: ככה יוצא שכל השישים שעוד לא בדקו אותם, מקופחים באופן אבסולוטי.

נעמי בלומנטל: נכון.

נעמי בלומנטל: יש לנו בעיה אמיתית ומעשית.

נעמי בלומנטל: מצד אחד האירגונים שקיימים ושקיבלו בעבר ושעברו את כל התרחישים והתבחינים ויש להם היום את ההכשר, אני הייתי אומרת שאולי הבסיס צריך להיות מה שהיה להם בעבר.

נעמי בלומנטל: זה צריך להיות הבסיס וצריך להתחיל להזרים להם כסף.

יואב הס: שיזרימו.

יואב הס: אני בעד, אבל שישאירו בהתאמה לאחרים.

נעמי בלומנטל: מצד שני נמצאים האירגונים שנמצאים כרגע – אולי בצדק ואולי לא – בבדיקה מחדש, כמו הפורום הציוני שנמצא במצב בלתי אפשרי.

אפרים חולמיאנסקי: שמונה חודשים.

נעמי בלומנטל: בדיוק.

נעמי בלומנטל: מר מפציר, אנחנו מנסים להגיע לאיזושהי נוסחה שתאפשר גם את הקיום של העמותות שכבר קיימות, שיוכלו להמשיך לפעול - כי הן, כולן, נמצאות במצוקה איומה - וגם לא תקפח את אלה שעומדים למבחן מחודש, מוצדק או לא, או את אלה שאמרת שבאופן מעשי לא יהיה בכלל אפשרי להגיע אליהם.

בוריס מפציר: יש לי רק בקשה אחת.

בוריס מפציר: להזמין באופן מיידי ודחוף את רשם העמותות לכאן ולשאול אותו שאלה פשוטה: האם הוא וצוותו בטוחים שאותן עשרות עמותות הנמצאות בסטטוס של ליקוי מהותי או סירוב, אכן נמצאות שם לאחר בדיקה מדוקדקת.

בוריס מפציר: האם הוא משוכנע בזה?

בוריס מפציר: האם הוא בדק?

בוריס מפציר: האם הוא באמת ביקש מסמכים?

בוריס מפציר: האם אותן העמותות מודעות לכך שאם הן לא יעבירו את כל המסמכים הדרושים, הן לא יוכלו לקבל תקציב?

בוריס מפציר: יתכן שיש עמותות שלא עומדות בדרישות החוק.

בוריס מפציר: אני לא מדבר עליהן.

בוריס מפציר: אני טוען, אני חושש, שיש לנו לא מעט עמותות שנמצאות בסטטוס הזה, שלא נבדקו באופן יסודי ומקיף ועליהן אני מצר.

נעמי בלומנטל: נכון.

נעמי בלומנטל: זה החשש.

בוריס מפציר: אני מציע, אם אפשר - הרשם הוא איש מאד רציני, מאד מנוסה - להזמין אותו ואני מקווה שביחד אנחנו נקצור את הפירות.

בוריס מפציר: יש עמותות שאומרות: מה הבעיה שלי?

בוריס מפציר: לי יש אישורים.

בוריס מפציר: רבותי, בשיטה הקיימת, יתכן שבעוד שנה, מי שהיום יש לו אישור, יעוכב בגלל איזשהו חוסר בהירות, כי זו השיטה.

בוריס מפציר: לכן אני מאד מבקש שנקיים את הבירור באופן מיידי.

בוריס מפציר: משרד הקליטה מסיים את תהליך קבלת הבקשות בעשרים וחמישה ביוני.

בוריס מפציר: להערכתי, לא נוכל להקדיש לבירורים, מעבר לתאריך זה, יותר משלושה ארבעה ימים.

נעמי בלומנטל: יכול להגיש בקשה רק מי שאושר, או שכל אחד יכול להגיש?

בוריס מפציר: יכול להגיש כל מי שרוצה, אבל יש כמה מסמכי סף שבלעדיהם אי אפשר לדון.

בוריס מפציר: רשם העמותות זה המסמך החמור ביותר.

נעמי בלומנטל: רגע.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לברר עניין אחד.

נעמי בלומנטל: עמותות שהיו קיימות בעבר, לא חדשות, גם הן צריכות להביא רישום של רשם העמותות?

בוריס מפציר: נכון.

נעמי בלומנטל: ויש חלק מהן שהיו בעבר והיום לא קיבלו.

בוריס מפציר: כן.

בוריס מפציר: הנה, יושבת פה עמותה כזאת.

בוריס מפציר: הפורום הציוני.

סופה לנדבר: תמיד היתה דרישה כזאת.

בוריס מפציר: לא תמיד.

חגי מן: זה קיים כבר שנתיים.

סופה לנדבר: שנתיים זה כבר קיים.

סופה לנדבר: כן.

אפרים חולמיאנסקי: משנת 1999 זו הפעם הראשונה.

בוריס מפציר: החובה על הגשת אישור מחודש קיימת מפברואר 1999.

בוריס מפציר: ב 1999 היתה ארכה והיה היתר - שאני הייתי שותף לו, מה לעשות – לדון בבקשות, אבל לא לשלם כספים בלי אישור.

בוריס מפציר: זה הבדל מהותי מאד.

בוריס מפציר: אתה יכול לקבל הקצבה, אבל בינתיים יש לך זמן.

בוריס מפציר: השנה אי אפשר לדון בלי היתר מרשם העמותות.

חגי מן: לדעתי אופרטיבית מה שצריך לעשות, זה שמי שהיה לו אישור בשנה שעברה, צריך לדרוש מרשם העמותות שעל סמך האישור של השנה שעברה לא יבחן אותו ל 1990, אלא לשנת 1999.

נעמי בלומנטל: יש גם את הבעיה של אותם אירגונים שיש להם את האישורים וגם הם לא מקבלים את התקציב.

אילן ארכיטקטר: מר מפציר, אתה חושב שמארבע מאות האירגונים שיש לך, לכולם יש את כל הניירות?

אילן ארכיטקטר: כל המסמכים?

אילן ארכיטקטר: אולי לעשרים אחוז יש.

בוריס מפציר: לא.

בוריס מפציר: לשישים אחוז יש.

נעמי בלומנטל: עמותות שביקשו תמיכות ויש להן את כל המסמכים?

נעמי בלומנטל: בערך שישים אחוז?

בוריס מפציר: לא.

בוריס מפציר: את מסמכי רשם העמותות.

בוריס מפציר: יש לנו רשימה.

אתי פרץ: גבירתי, אני רוצה להציע רעיון, ברשותך.

אתי פרץ: ישנה אפשרות לפצל את התקציב לשני חלקים.

אתי פרץ: לחלק אותו לחצי.

אתי פרץ: חצי אחד ישולם אחורנית, כהחלה רטרואקטיבית.

אתי פרץ: על פי העיקרון שאין מענישין אלא אם כן מזהירין, כל אלה שעמדו בקריטריונים של 1999 יכנסו ל"לופ" הזה.

בוריס מפציר: אני רוצה לתת תשובה.

בוריס מפציר: ראשית, אי אפשר לחלק תקציב לשניים.

בוריס מפציר: אתה חייב לחלק את כל התקציב מיד.

בוריס מפציר: את כל מה שיש לך.

בוריס מפציר: לא אחורה, לא קדימה.

בוריס מפציר: שנית, אמרתי במפגש עם האירגונים: כדי שנשלם רטרואקטיבית צריכים להתקיים שלושה תנאים וזה יוצא דופן: פעילות שהתקיימה בשנה שעברה וממשיכה השנה, פעילות שנמצאת במסגרת הקריטריונים, תבחינים, של השנה הנוכחית, החל מאחד בינואר ושרכז הקליטה במקום שבו מתקיימת הפעילות, מוכן באופן אישי לאשר שהיא מתקיימת.

בוריס מפציר: אם שלושת התנאים יתקיימו, הפעילות תשולם רטרואקטיבית וזה בניגוד לחוק התמיכות, מאחר והוא הולך תמיד קדימה בפרוייקטים.

בוריס מפציר: אנחנו, על דעת היועצת המשפטית וחשב משרד הקליטה, הוצאנו כבר מכתב לאגף לקליטה בקהילה בנושא זה וזה תקף.

בוריס מפציר: מי שיגיע למפגש ההדרכה ביום חמישי כבר יוכל לוודא את זה.

בוריס מפציר: אבל לא ניתן לחלק את התקציב לשניים.

בוריס מפציר: מה שיש אני חייב לחלק על פי החוק, מיד.

אתי פרץ: אני התכוונתי, מר מפציר, שלחצי הראשון יכנסו כל אלה שעמדו בקריטריונים לפני שנה.

אפרים חולמיאנסקי: זאת אומרת שאנחנו מפסידים פעמיים.

אפרים חולמיאנסקי: זה לא בצדק.

אפרים חולמיאנסקי: כל הנושא הזה של ביטול המעמד הזה הוא לא בצדק.

אפרים חולמיאנסקי: הוא לא מתייחס לשנים האחרונות ואין דבר בעולם שאנחנו יכולים לעשות על מנת לשנות את זה.

נעמי בלומנטל: אנחנו נקיים ישיבה עם רשם העמותות.

נעמי בלומנטל: חבל על המילים שלך עכשיו.

נעמי בלומנטל: אנחנו נקיים גם לפי העצה של מר מפציר, ישיבה אתו, על מנת להעמיד אותו על חומרת המצב.

נעמי בלומנטל: מה שלפי דעתי מפריע, זה שהבחינה מחדש, אין בה הגינות.

נעמי בלומנטל: כי עד שהוא יבוא עם התוצאות, העמותות יכולות כבר ליפול.

נחליאל דיסון: יש פה גם את העניין שהמשרד של רשם העמותות סגור פיסית.

נחליאל דיסון: אני הבנתי שהמשרד סגור בגלל שהם עוברים.

בוריס מפציר: הבעיה הזאת פחות חמורה, כי כל הבדיקות נעשות על ידי רואי חשבון חיצוניים.

נעמי בלומנטל: אולי נצליח לקבל ממנו הערכה.

סופה לנדבר: אנחנו דנים בנושא עמותות העולים במשך כמה שנים.

סופה לנדבר: דיברנו על זה גם בקדנציה הקודמת ואני חושבת שהעניינים חוזרים על עצמם.

נעמי בלומנטל: סליחה, רק רציתי להגיד לך שהמצב נעשה יותר קשה.

סופה לנדבר: אני לא ציפיתי שייעשה יותר קל, אבל יש משהו שמאד מפריע לי אישית בעניין של מוסדות עולים.

סופה לנדבר: אנחנו מדינה שקמה על ידי עולים ואחרי חמישים ושתיים שנה תמשיך, יחד עם הוותיקים, על גלי העלייה.

סופה לנדבר: צריך לתת "פוש" וכתף לעמותות האלו.

סופה לנדבר: כאשר אנחנו נותנים לעמותות של הדתיים, אין שום בעיה.

סופה לנדבר: אנחנו נותנים.

סופה לנדבר: כאשר אנחנו מתחילים עם עולים, יש פה קריטריונים כאלה ואחרים.

סופה לנדבר: במשך שנים הקריטריונים התחלפו כל כך הרבה פעמים, שאני כבר לא יודעת איזה קריטריונים צריכים להיות.

סופה לנדבר: יחד עם זאת – ואני חושבת שזאת צריכה להיות דרישה של וועדת העלייה והקליטה – כאשר מתחלפים שרים, לא צריך לשנות דברים.

סופה לנדבר: כולנו נדאג לעמוד בקריטריונים האלה והם יהיו קבועים לאירגוני העולים.

סופה לנדבר: דבר שני, אני חושבת שכדי שאירגוני עולים יהיו מסוגלים להפעיל את הפרוייקטים, צריכים להיות כספים להפעלת המשרדים, להפעלת המשרות, להפעלת הפרוייקטים האלה.

סופה לנדבר: מאיפה הם צריכים לקחת את הכסף?

סופה לנדבר: אני דיברתי עם מנכ"ל משרד הקליטה ואני חושבת שזאת גם דרישת האירגונים, שצריכים לתת חמישים אחוז אם וכאשר אירגון כבר עבר את הקריטריונים של משרד הקליטה.

סופה לנדבר: הם, אגב, צריכים להיות דומים לקריטריונים של הסוכנות, בגלל שרוב האירגונים האלה מקבלים תקציבים גם מהסוכנות.

מייק רוזנברג: לא, זה שלוש מאות אירגונים מול שלושים.

מייק רוזנברג: אנחנו מדברים על התאחדויות עולים בלבד.

מייק רוזנברג: הסוכנות לא נותנת לכל האירגונים.

סופה לנדבר: בסדר.

סופה לנדבר: למי שנותנים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהקריטריונים צריכים להיות שווים.

נעמי בלומנטל: אי אפשר.

נעמי בלומנטל: זה אירגון וולונטרי.

נעמי בלומנטל: משרד הקליטה יכול לפעול רק לפי חוקי המדינה.

נעמי בלומנטל: הסוכנות יכולה לעשות מה שהיא רוצה.

נעמי בלומנטל: היא יכולה להגיד שאת מוצאת חן בעיניה ואני לא מוצאת חן בעיניה.

סופה לנדבר: לא, אני דווקא לא תמיד מצאתי חן בעיניה.

נעמי בלומנטל: חברת הכנסת לנדבר, אני רוצה לסכם.

סופה לנדבר: לא, לפני שאת מסכמת.

סופה לנדבר: קודם כל צריכים להעביר רטרואקטיבית כסף לאותם אירגונים שעברו את הקריטריונים של משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: המנכ"ל אמר שהוא לא יכול.

סופה לנדבר: הוא לא יכול, אז אנחנו צריכים לעזור לו, שהוא יהיה מסוגל.

סופה לנדבר: אחרת אנחנו מסתכלים על אירגוני העולים ורואים שהם מתמוטטים.

סופה לנדבר: דבר שני, כאשר מעבירים כסף ממשרד הקליטה – אני לא יודעת אם העלו פה את הנושא הזה ואני מצטערת שלא הייתי, הייתי בוועדה אחרת - צריכים להעביר כספים ראשוניים.

סופה לנדבר: כאשר מתחילים פרוייקט, אירגון צריך למצוא באיזשהו מקום את הכספים כדי להפעיל את הפרוייקט.

נעמי בלומנטל: רק רגע.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לסכם ורוב הדברים שאמרת עלו פה כבר.

סופה לנדבר: חמישים אחוז שיתנו בהתחלה ואחר כך את השאר.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אמנון כהן הציע איזושהי הצעה.

נעמי בלומנטל: אמרתי: ניפגש אנחנו, לא במסגרת הוועדה, את כחברת וועדת הכספים, אמנון כהן, עם המנכ"ל, עם משרד האוצר, כדי לראות מה ניתן לעשות לגבי כמה בעיות עקרוניות.

נעמי בלומנטל: למשל, לגבי תשתיות.

נעמי בלומנטל: למשל, מה שהעלית עכשיו.

נעמי בלומנטל: נעשה איזושהי פגישה כדי לראות איפה אנחנו יכולים להתקדם, כדי שיהיה אפשר להכניס סעיף תקציבי נוסף.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לעשות את זה מיד, בגלל שחצי שנה כבר עברה.

סופה לנדבר: כל אירגון מתמוטט.

אתי פרץ: תצרפי בבקשה לכזאת פגישה, אם זה נראה לך, גם נציג של האירגונים.

אתי פרץ: יש לנו בכל זאת היסטוריה של עבודה משותפת.

נעמי בלומנטל: נכון, אני אשתדל, אם כי אנחנו יודעים את הבעיות ואנחנו ננסה לפתור אותן.

יואב הס: הצעה מעשית של משפט אחד.

יואב הס: יש בעיה עם העניין הזה של אישור של מסים ופה צריך את ההתערבות של משרד האוצר.

יואב הס: אם משרד האוצר ישנה את המדיניות שלו ויאפשר לגורמים פרטיים וכל מיני חברות שיש להן המון כסף, לתרום כסף לעניינים של עלייה וחברה.

יואב הס: ..

נעמי בלומנטל: זה לא קשור.

יואב הס: זה קשור.

נעמי בלומנטל: לא, סליחה.

נעמי בלומנטל: זה נושא שצריך לטפל בו בחקיקה.

נעמי בלומנטל: אנחנו מנסים להעביר את זה.

נעמי בלומנטל: זה לא קשור למר מפציר.

סופה לנדבר: במשך שנים היה יותר?

סופה לנדבר: אף פעם לא היה.

בוריס מפציר: יש יותר אירגונים.

נעמי בלומנטל: אני מרגישה מאד לא נוח, ועל זה אנחנו נשב עם רשם העמותות, לגבי הסד הזה של השבועיים שלושה.

נעמי בלומנטל: יש אירגונים שצריכים לעבור איזשהו אישור מחדש, יש אירגונים חדשים שעוד לא קיבלו אישור ואין שום אפשרות מעשית לעמוד בזה.

נעמי בלומנטל: אנחנו נזמין את רשם העמותות, כדי לראות איך הוא יכול לסייע לנו, כדי שיהיה יותר צדק בכל המהלך הזה.

נעמי בלומנטל: זה הסיכום שלנו.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.