ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 63, 2000-03-29 08:40

נעמי בלומנטל: אנחנו מקיימים הבוקר את הישיבה מאחר שהבנתי שהנושא מאוד דחוף ונבע מפיטורים של 27 מהנדסים בחברת החשמל שבאופן מפתיע הודיעו להם שעבודתם נפסקת.

נעמי בלומנטל: כמובן שאנחנו כועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת לא נוכל לתת את ידינו לפיטורים.

נעמי בלומנטל: אנחנו בוודאי מדברים מן ההיבט של העולים החדשים שאנחנו יודעים את תרומתם העצומה ונראה לי תמוה מאוד מצב שבו מפטרים בלי להודיע מראש ובצורה אכזרית אפילו 27 אנשים, וזאת לא על-סמך אי כישורים, לא על-סמך איזושהי בדיקה אמיתית של הצרכים של החברה אלא בצורה שרירותית שכזאת, ואנחנו לא ניתן את ידינו לכך.

יורי שטרן: אני גם מודה לכל המהנדסים העולים וראשי ועד המהנדסים בחברת החשמל שהם אלה שהעבירו לנו מיד את החומר.

יורי שטרן: התמונה כפי שנראית על-סמך החומר שקיבלתי - וגם על-סמך הדברים שנשמע ונקבל כאן את התיאור המדויק יותר – מראה פיטורים במכה אחת של קבוצה גדולה של מהנדסים במחלקת התכנון.

יורי שטרן: הקבוצה הזאת, רובה ככולה, חוץ מאדם אחד, הם עולים חדשים, רובם מחבר העמים אבל יש גם כאלה שהם מדרום-אמריקה.

יורי שטרן: מדובר באנשים שהוכיחו את עצמם, ולמרות זאת אלה הם אנשים שמועסקים כבר מספר שנים ועדיין הם עובדים בתקן של עובדים זמניים ולפי חוזה אחד ואף אחד מהם לא נכנס לתקן הקבוע, ולכן גם המצב הזה ראוי לתשומת לבנו.

יורי שטרן: העולים שהתקבלו לעבודה בחברת החשמל, חברת החשמל באמת ראויה לשבח כי היא קלטה הרבה מאוד עולים, אבל לא קלטה אותם בתקן של עובדים קבועים בחברה והרוב נקלט לפי חוזים זמניים ולכן רוב העובדים הזמניים, תשעים ומשהו אחוז בחברה היום מבין המהנדסים הם עולים חדשים וכשמגיעים פיטורים בוודאי שזה קודם כל מכה בעולים שאין להם שום גב כלכלי ושום בסיס.

יורי שטרן: זה אחרי שנים רבות של עבודה בחברה.

יורי שטרן: לפי הנתונים שסופקו על-ידי האנשים מדובר בפיטורי אנשים שעבודתם תוקצבה בתוכנית העבודה של שנת 2000.

יורי שטרן: יש לי פה מכתבים של מנהלי אגפים שכותבים שלאדם מסוים יש עבודה ויש תקציב לעבודתו ושואלים מדוע מפטרים את אותו אדם.

יורי שטרן: זאת אומרת, כל הסיפור הוא די מוזר, גם איך שזה נעשה, המסה של העובדים, העובדה שמכל העובדים הזמניים – ויש טכנאים זמניים ויש פקידים זמניים – פוטרו אך ורק מהנדסים וכמו שאמרתי כמעט כולם עולים חדשים.

יורי שטרן: כל הסיטואציה הזו היא די מוזרה.

יורי שטרן: פניתי למנכ"ל החברה רפי פלד שלדעתי יש לו הרבה רצון טוב ואף ישבתי אתו בירושלים.

יורי שטרן: אותנו מעניין המצב שבו תאגיד מהגדולים במדינה שמספק עבודה למהנדסים רבים מאוד, ואני חייב להגיד שברוסיה זה היה ענף יהודי ולכן בין העולים שהגיעו זה מקצוע מאוד נפוץ.

יורי שטרן: לחברת החשמל יש מונופול במדינה ולכן כמעט אך ורק היא יכולה להעסיק את האנשים האלה.

יורי שטרן: אנחנו יודעים על חברת החשמל שנותנת לעובדיה חשמל חינם בסדרי גודל של צריכה פי כמה מהממוצע שצורך האזרח הישראלי, החברה הזאת מצטיינת בגובה המשכורות של המנהלים שלה.

יורי שטרן: יש לה לא מעט רזרבות.

יורי שטרן: אם כחלק מההתייעלות שלה היא מפטרת דווקא את העולים האלה, דווקא את כוח העבודה המקצועי ביותר, המיומן ביותר והנאמן ביותר לחברה ולענף, אז אני לא חושב שזו הדרך הנכונה להתייעל ואנחנו ככנסת יכולים להציע לחברת החשמל – שהיא עדיין חברה ממשלתית ציבורית - כמה פתרונות ולא על-חשבון העובדים.

יונה שוויצר: לגבי אגף התכנון הספציפי יש בעיה נוספת.

יונה שוויצר: אגף התכנון הוא מעין קבלן של תוכנית הפיתוח של חברת החשמל.

יונה שוויצר: קרי, ככל שתוכנית הפיתוח יורדת, כך נפח העבודה של אגף התכנון יורד.

יונה שוויצר: באופן עקרוני המדיניות של החברה מבחינת כוח האדם של אגף התכנון היא להחזיק כוח אדם קבוע ברמה של נפח העבודה המינימלי, וככל שיש עליות בנפח העבודה, להיעזר בעובדים ארעיים.

יונה שוויצר: באופן עקרוני משנת 1996 ועד עכשיו נפח העבודה ירד בכ23- אחוזים.

יונה שוויצר: מ1996- ועד עכשיו נתח העבודה בפרוייקטים של חברת החשמל, בפיתוח של חברת החשמל, ירד ב23- אחוזים.

יונה שוויצר: בכל התקופה הזאת ניסינו להתאים את כוח האדם של האגף לכמות שעות העבודה ולנפח העבודה שלנו וירדנו מה1- בינואר 1996 ועד עכשיו ב120- עובדים בערך.

יונה שוויצר: באופן עקרוני חברת חשמל קולטת עלייה ומעסיקה עובדים.

לשני חלקים: מ1998- יש ירידה דרסטית בנפח העבודה בפרוייקט של תחנת הכוח באשקלון.

לשני חלקים: עד תחילת 1999 עשינו הכל כדי לא לפטר כמעט אף אחד מהעובדים הארעיים ועל-ידי כך לא מילאנו את מקומותיהם של 75 עובדים קבועים שפרשו בעובדים חדשים אלא עודדנו כמה שיותר עובדים מתוך החברה ללכת לעבודות אחרות בחברה.

לשני חלקים: אלה שפרשו, לא מילאנו את מקומם, והיו כאלה שהתפטרו, ואפילו לצערי הרב אחד שנפטר.

לשני חלקים: כל שנה נערך דיון בקשר לתקציב ותוכנית העבודה של השנה הבאה.

לשני חלקים: נכון שבאוקטובר 1999 הגענו למסקנה שתוכנית העבודה לשנת 2000 אמורה להתאים למצבת כוח האדם ב1- בינואר 2000.

לשני חלקים: בתחילת 1999, על-פי המדיניות של המנכ"ל ועל-פי הקביעות שלנו להתאים תוכנית עבודה לכוח העבודה שלנו, ואת כוח העבודה שלנו לתוכנית העבודה, היינו צריכים לפטר 45 עובדים.

לשני חלקים: לתשעה עובדים מצאנו פתרונות בתוך החברה כך שהיינו צריכים לפטר 36 עובדים, מתוכם חצי ארעיים, חצי עובדי קבלן, מתכננים במתקני החברה.

לשני חלקים: למרות שחברת החשמל יכולה ורשאית לפטר עובדים ארעיים לפי התנאים בחוק, אגף משאבי אנוש שלנו מצא לנכון שצריכים לתאם את הדברים האלה עם ועד העובדים כדי שהדברים ייעשו בסדר.

לשני חלקים: התיאום הזה נמשך מה1- בינואר עד לסוף יוני 1999.

לשני חלקים: בסוף יוני 1999 פוטרו העובדים האלה בתיאום עם ועד העובדים.

לשני חלקים: אחרי חודשיים, אחרי החגים, העובדים הארעיים הוחזרו לעבודה ונשארו בחברה עד ה2- בפברואר 2000.

לשני חלקים: תארו לעצמכם, כפי שאמרתי קודם, לנו אין שום רזרבה לאגף התכנון.

לשני חלקים: אגף התכנון עיבד תוכנית פיתוח, ואם הוא עושה עבודה נוספת, אין כסף לשלם.

לשני חלקים: זה מצבו לעומת אגפים אחרים בחברה.

אבי ענתבי: ראשית, מעט צרם לי בתחילת הדיון שפה כבר משהו והוזכרה המילה בצורה שרירותית ונוצר כאן איזשהו רושם שחברת חשמל עובדת בשרירותיות ולא כך הדבר.

אבי ענתבי: אנחנו לא עובדים בצורה שרירותית.

אבי ענתבי: אני רוצה לפנות לחברי הכנסת.

אבי ענתבי: חברת החשמל היא חברה ממשלתית ובנוסף לזה היא גם חברה ממשלתית עסקית והיא מכלכלת את צעדיה בתבונה ובסופו של דבר החברה גם רוצה להיות רווחית כפי שהיא הייתה בשנים קודמות ורוצה להמשיך את הרווחיות לשנים קדימה.

אבי ענתבי: חברת החשמל לא עובדת בשרירותיות אלא היא עובדת במסגרת תכנון לטווח ארוך של הפרוייקטים שלה, יש לה תוכניות עבודה מסודרות וכל הפעילויות שלה נגזרות מתוך תוכניות העבודה.

אבי ענתבי: גם נושא המשאב האנושי, משאב כוח האדם, גיוס קליטה של עובדים הם פועל יוצא מתוכניות עבודה שנתיות ורב-שנתיות שנעשות בחברה גם לעבודות התפעוליות וגם לעבודות הפיתוח שיונה שוויצר הרחיב את הדיבור עליהן.

אבי ענתבי: אני רוצה לציין, וזה ידוע לכם, שחברת חשמל מחויבת להתייעל בשיעור או ברמה של שני אחוז מדי שנה.

אבי ענתבי: ההתייעלות הזו היא חלק מהתעריף שלנו.

אבי ענתבי: אני רוצה להתייחס לנושא של העולים החדשים.

אבי ענתבי: קודם כל, צמצומי כוח אדם בחברה, זה לא סוד שהם מתקיימים כבר כמה שנים.

אבי ענתבי: אני רוצה לומר שבמהלך השנתיים האחרונות, בשנת 1998 ו1999- ירדנו בקרוב ל400- עובדים קבועים ולא מילאנו את מקומם כי אנחנו צופים את העתיד ואנחנו עוד לא יודעים מה יקרה.

אבי ענתבי: דבר שני.

אבי ענתבי: אגף התכנון - שיונה שוויצר ממונה עליו ועושה את עבודתו נהדר – ירד בשבעים ומשהו עובדים במהלך השנתיים האחרונות וזאת כחלק מההתייעלות שאין לנו מוצא אחר.

אבי ענתבי: הנקודה המרכזית באגף התכנון היא מה קורה עם פרוייקט הפיתוח הבא, הקמת תחנת הכוח הבאה, פרוייקט D.

אבי ענתבי: היום עובדים על C באשקלון והתחנה עומדת להסתיים בטווח השנה הבאה.

אבי ענתבי: הפרוייקט הבא עדיין לא נכנס לקנה אם בכלל יכנס ואגף התכנון, כמובן בגיבוי של כל הנהלת החברה, פועל בהתאם למדיניות ולהנחיות.

אבי ענתבי: יצא כאן כאילו חברת חשמל היא לא בעד העולים, אבל זה לא כך.

איגור אוגורצב: רציתי לשאול את מר יונה שוויצר למה סגרו לנו את כל הדרכים האחרות כדי שבכל-זאת נוכל לעבוד בחברת חשמל.

איגור אוגורצב: התפרסמה אפשרות לעבוד קורס הסבה למערכות תקשורת ולבקשתנו מנהל המחלקה שלנו חתם לי ולחברתי למרות שהוא היה מאוד נגד זה כי הוא צריך אותנו ויש לנו עבודה במחלקה.

איגור אוגורצב: הוציאו אותנו ממש מהעבודה שאנחנו מבצעים.

איגור אוגורצב: ב28- בפברואר קיבלנו מכתב פיטורים וב29- בפברואר היה יום העבודה האחרון שלנו.

איגור אוגורצב: אני רוצה לשאול למה לא נתנו לנו לעבור לאגף אחר, לפחות לנסות לעבור לשם?

איגור אוגורצב: לא נתנו לנו את האפשרות הזאת.

איגור אוגורצב: אף פעם לא חשבנו, לא בברית-המועצות ולא כאן, שנפוטר רק בגלל שאנחנו מהנדסים.

משה שמעוני: יותר מזה, אי-אפשר היה לדבר עם הוועד.

משה שמעוני: הפקסים שלהם נותקו וכך גם הטלפונים ולא יכולנו להיות בקשר רציף.

משה שמעוני: היינו צריכים להגיע למצב שציבור המהנדסים מבקש סכסוך עבודה כדי שנציגי חברת החשמל יגיעו לדבר.

משה שמעוני: אני לא חושב שזה מצב מכובד לחברה גדולה.

משה שמעוני: יעקב חי ודאי ייתן לכם תמונה ברורה, אבל אני רוצה להגיד עוד משהו שכתבתי ואני לא אכנס לזה.

משה שמעוני: זו תמונה שמאופיינת בגופים חזקים, כאלה שחושבים שהם חזקים, ואז במקום לנסות ולפתור את הבעיה קודם, הם פוגעים בחלשים.

משה שמעוני: קל מאוד לפגוע בחלשים, בעיקר בציבור כזה.

משה שמעוני: יש מקומות שבגלל שהאיגוד המקצועי לא נכנס לשם, העולים החדשים אפילו לא יודעים למי לפנות ואז הם לא מגיעים אפילו אליכם אלא אם כן פרטנית אנחנו באים ונותנים להם סיוע משפטי.

יעקב חי: ראשית, מי שמנהל את חברת חשמל בפועל זה יורם אוברקוביץ, יושב-ראש ועד העובדים שם, ועמוס עדן.

יעקב חי: מילה שלהם זו מילה וגם המנכ"ל לא יכול לעזור.

יעקב חי: האדונים האלה שהם חברי הנהלה מונו רק לאחר המלצה של יורם אוברקוביץ.

יעקב חי: גם מנהל האגף שמחייך כרגע היה מועמד לפיטורים לפני שנה וחצי ויורם אברקוביץ עצר את פיטוריו ולכן הוא חייב לו וזה חלק מהחובות שאחד חייב לשני בגלל המינויים.

יעקב חי: סך הכל ממה התפתחו כל הדברים האלה?

יעקב חי: אנחנו, נציגות המהנדסים, ביקשנו לפני למעלה מחודשיים וחצי מארגון העובדים את הזכויות שלנו במוסדות ארגון העובדים.

יעקב חי: קרי, אנחנו אחוז מסוים בציבור, תנו לנו את הנציגים שלנו בהתאם כדי שגם לנו תהיה נציגות לפי התקנונים ולפי החוקים.

יעקב חי: אמרו לא.

יעקב חי: פנינו לבית-הדין לעבודה, בית-הדין לעבודה נתן להם הוראה לתת לנו את כל זכויותינו ומאותו רגע התחילה מסכת של עליהום, פוגרומים כנגד ציבור המהנדסים.

יעקב חי: ניתקו לנו את הפקסים, טלפונים, יונה שוויצר מנהל אגף התכנון לא אמר לכם שחודשיים האגף הזה עובד בתפוקה של עשרים, אין שירותי תחבורה, אין שירותי פקס, לא נותנים לנו אוכל, דואר, טלפונים, נייר טואלט לא סיפקו לנו.

יעקב חי: אותי אישית ניסו לפנות מהחדר, מאיימים עלי בפיטורים, אתמול ניסו לדרוס אותי.

יעקב חי: אני אתן לכם דוגמה.

יעקב חי: בגלל שאני עוזר לעולים, תראו מה מפרסמים.

יעקב חי: תסתכלו מה מפרסמים בחברת חשמל על כל לוחות המודעות ויש גם מודעות "יומת יעקב חי" וכל זה באתרי החברה וההנהלה לא עושה שום דבר.

יעקב חי: ברגע זה יושבת ההנהלה ודנה כיצד לפטר את יעקב חי ולהיפטר מהצרה הזאת שעושה את הרעש ואז אפשר יהיה להעביר את הכל בשקט.

יעקב חי: הרביצו לנו.

יעקב חי: באים פועלים למשרדים שלנו, היכן שיושבים מהנדסים, אבל גם יושבים קצת טכנאים כך שהם לא מבדילים בין טכנאים לאקדמאים, ומאיימים, זורקים את הניירות ואומרים שמחר יפטרו גם אתכם.

יעקב חי: יושב עמוס עדן ואומר למהנדסים שבאים אליו לנסות לתווך שאותם יפטרו עוד מעט.

יעקב חי: מנהל אגף כוח אדם, אדם שמואל, מי שיטפל בכל הנושא של הר כורזים, יבוא, והוא חזר אתמול, יפטר תוך חודש מאתיים מהנדסים ואז נראה אתכם מבקשים את הזכויות שלכם.

יעקב חי: תבינו שזה לא יאומן.

יעקב חי: מי שלא נמצא בפנים חושב שאני ממציא את הדברים האלה.

יעקב חי: יונה שוויצר, איך היו הפיטורים?

יעקב חי: הוא הציג תוכנית עבודה בפני דירקטוריון החברה לשנת 2000 ונכון שהיו צמצומים בשנת 1997 ו1998- ואנחנו אף פעם לא באנו אליכם כי אז פיטרו גם מהנדסים, גם טכנאים, גם אקדמאים, גם פועלים, מהנדסים עולים ולא עולים, אבל בסוף דצמבר אושרה על-ידי הדירקטוריון, אחרי עבודה מאומצת, תוכנית העבודה של אגף התכנון לשנת 2000 ולפי תוכנית העבודה לא היה צריך לפטר ולו עובד אחד.

יעקב חי: יונה שוויצר קיבץ את כל המנהלים הזוטרים שלו, מרמה מסוימת עד הרמה הגבוהה, והודיע להם שלשנת 2000 לא יפוטר אפילו עובד אחד, אבל מה קרה תוך חודש וחצי?

יעקב חי: ביקשנו את הדרישות שלנו ופתאום כל תוכנית העבודה לא משנה, הדירקטוריון אישר סתם תוכנית ופתאום מחליטים לפטר.

יעקב חי: באגף התכנון יש 130 עובדים ארעיים, חמישים מהם מהנדסים.

יעקב חי: לא אמרו שפיטרו עשרה מהנדסים, שני טכנאים ושני אקדמאים, אלא פיטרו 23 או 20 מהנדסים באגף התכנון מתוך ה27- ולא פיטרו אפילו טכנאי אחד.

יעקב חי: אני יודע שחלק מחברי הכנסת הם מהנדסים, תגידו לי, האם טכנאי יכול לעשות עבודה ללא המהנדס?

יעקב חי: איך יכולים לפטר מהנדסים ולהשאיר את הטכנאים?

יעקב חי: מפטרים בגלל הדברים שדרשנו.

יעקב חי: הם יודעים שהאוכלוסייה של המהנדסים העולים זו האוכלוסייה החלשה, זו האוכלוסייה שפוחדת יום יום לפרנסתה ואז אמרו שיפטרו את המהנדסים העולים ואלה שיישארו ואלה שיפוטרו יעשו עליהום על ועד המהנדסים ויורידו אותם מדרישותיהם.

יעקב חי: זו הסיבה העיקרית לפיטורים.

יעקב חי: יום יום אנחנו עוברים בחצר, חברי הוועד שואלים אם עוד לא פיטרו אותנו, האם אנחנו עדיין חיים, האם יש לנו עדיין עבודה וכולי וכולי.

יעקב חי: בית-הדין, כפי שראיתם בלקט העיתונות – ותאמינו לי שזה לקט קצר, אני הבאתי רק את התמצית – שמע אותנו, הבין שיש פה בעיה, החזיר לעבודה מלאה את כל המהנדסים שפנו לבית-הדין לפני שהפיטורים יצאו לפועל, וזאת בניגוד לדעת ההנהלה.

יעקב חי: היו כאלה שניגשו אחרי כן והם ניגשו אחרי כן כי הם פחדו.

יעקב חי: הם חשבו שאם הם לא ייגשו, אולי פעם יחזירו אותם לעבודה.

יעקב חי: רק אחרי שהחברים שלהם שפנו בהתחלה הצליחו, אז הם ניגשו ואז בית-הדין נתן הוראה אמנם להשאיר אותם בעבודה כי יש כל מיני סייגים משפטיים, ואמנם חברת חשמל משלמת להם עד הדיון את השכר המלא אבל הם לא עובדים.

יעקב חי: חברת חשמל הייתה מוכנה לשלם פיצויים מוגבהים, משולשים, מרובעים, אבל העיקר לא להחזיר אותם לעבודה.

יעקב חי: למה?

יעקב חי: שיראו וייראו.

יעקב חי: חשוב שהציבור יראה שפיטרו עובדים.

יעקב חי: לא איכפת להם לשלם פיצויים.

יעקב חי: עורך-הדין שלהם אומר שהוא מוכן לשלם פיצויים.

יעקב חי: יש מהנדס שאיננו כאן, הלבישו עליו תיק ואמרו שהוא ניתק את החשמל בחדרה, ובזיכרון.

יעקב חי: הגיעו לשלב העדויות ועלה אחד שהוא הנדסאי ולא מהנדס והציג את העמדה ואמר מה היה באותו יום – לא דובים לא יער.

יעקב חי: אפילו השופטת לא התאפקה ואמרה לעורך-הדין של חברת חשמל שהדברים הם לא כפי שהוא אמר ולא כפי שהוא הציג אותם אלא שונים לגמרי.

יעקב חי: בונים שקרים על גבי שקרים.

יעקב חי: אני רוצה לומר לכם כיצד מנהל מתאר את הפיטורים.

יעקב חי: היו לו שמונה עובדים ארעיים, ארבעה מהנדסים וארבעה טכנאים.

יעקב חי: הוא זומן למנהל האגף, יונה שוויצר, שאמר לו שהוא צריך לפטר שני מהנדסים.

יעקב חי: האדם אמר לו שהוא לא צריך לפטר כי לפי תוכנית העבודה יש לו הרבה עבודה וזה יפגע בעבודה.

יעקב חי: הוא אמר שהוא אולי יכול לפטר טכנאים.

יעקב חי: נאמר לו שלא, רק מהנדסים.

יעקב חי: אותו אדם אמר שהוא שלא רוצה לפטר, ואז יונה שוויצר קבע מי יהיו השניים וכך פוטרו שניים.

יעקב חי: כך זה נעשה לגבי כל האחרים.

יעקב חי: יש חתימות וכולם יעלו לעדויות.

יעקב חי: ככה זה מתואר במכתבים.

מיכאל נודלמן: אני חושב שצריכה לקום ועדה ממשלתית ואנחנו צריכים לפנות למבקר המדינה כדי שנעשה שם סדר.

מיכאל נודלמן: חברת חשמל חושבת שהיא מדינה בפני עצמה, אבל גם במדינה יש חוק ויש מסורת לדאוג לחלשים.

מיכאל נודלמן: יש אנשים שעובדים בחברת החשמל כמעט עשר שנים ועכשיו הם מפוטרים ונזרקים לרחוב.

מיכאל נודלמן: מה יעשה בן-אדם בגיל 55-50 אחרי הפיטורים?

מיכאל נודלמן: אין לכם לב, אין לכם ראש.

נעמי בלומנטל: אנחנו כועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לא נוכל לתת את ידינו לפיטורים האלה.

נעמי בלומנטל: אנחנו בו-זמנית גם נפנה להנהלה, גם ליושב-ראש הדירקטוריון וגם למנכ"ל החברה וזאת כדי למנוע לאלתר את הפיטורים של המהנדסים האלה ולהחזיר אותם לאלתר לעבודה.

נעמי בלומנטל: מעבר לכך, בשל האווירה הקשה שהם נקלעים אליה ולפי הדרישה של חבר הכנסת נודלמן, אנחנו נפנה למבקר המדינה על-מנת שישקול אפשרות לבדוק מה באמת קורה לגבי המהנדסים שעכשיו מפוטרים לפי דעתנו בצורה שרירותית ובצורה שבעצם לא מביאה לידי ביטוי לא את הזכויות הבסיסיות שלהם כמהנדסים מקצועיים וכעובדים ולא את הזכויות הבסיסיות שלהם כבני-אדם.

נעמי בלומנטל: זאת המסקנה שלנו ואנחנו נמשיך לפעול בעניין הזה ונעקוב אחר ההתפתחויות.