ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 51, 2000-02-22 12:00

נעמי בלומנטל: אני פותחת את הישיבה.

נעמי בלומנטל: אנחנו דנים היום בכמה הצעות חוק של חברי הכנסת שקשורות לקליטת העלייה, ובוודאי תשמחו לשמוע שהיום נוספה בוועדת הכנסת עוד הצעת חוק, של חבר-הכנסת אמנון כהן.

נעמי בלומנטל: על הצעות החוק חתומים כמה חברי כנסת, כולל יושבת-ראש הוועדה.

נעמי בלומנטל: היועצת המשפטית של הוועדה אומרת לי כעת שהצעת החוק לא היתה על סדר-היום, לכן היא תידון בישיבה הבאה.

נעמי בלומנטל: לפי רשימת חברי הכנסת מציעי החוק תראו כמה הנושא של קליטת עלייה הפך לפופולרי, וכל הכבוד לחברי הכנסת מבין העולים החדשים.

נעמי בלומנטל: לפנינו - 1.

נעמי בלומנטל: הצעת חוק פ/438, לקליטת העלייה, התשנ"ט-1999, של חברי הכנסת ברונפמן, סולודקין וריגר.

נעמי בלומנטל: 2.

נעמי בלומנטל: הצעת חוק פ/460, לקליטת העלייה התשנ"ט-1999, של חברי הכנסת יולי אדלשטיין, ושוב הכוכבים מרינה סולודקין וגנדי ריגר.

נעמי בלומנטל: 3.

נעמי בלומנטל: הצעת חוק פ/352, קליטת העלייה, של חברי הכנסת סופה לנדבר ויושב-ראש הקואליציה אופיר פינס-פז.

נעמי בלומנטל: אני רק רומזת לכם, כי זה לא היה על סדר-היום, שהתוספה עוד הצעת חוק לקליטת העלייה של חברי-הכנסת אמנון כהן, דוד אזולאי, יצחק גאגולה, אליעזר כהן, מיכאל נודלמן, יורי שטרן, זבולון אורלב, נעמי בלומנטל, דוד טל, אביגדור ליברמן וגדעון עזרא.

נעמי בלומנטל: זה אומר שתהיה לנו הצעת חוק עם הרבה מאד שותפים, ולכן הסיכוי שלנו להעביר אותה הוא יותר גבוה, וכולכם יודעים גם למה.

נעמי בלומנטל: אפשר להגיד שיש כאן שתי הצעות חוק זהות.

נעמי בלומנטל: הצעות החוק בכללותן מדברות על סיוע לעולים בתחומים הבאים: תעסוקה, דיור, סל קליטה, ביטוח בריאות, פטור ממסים והגדלת שיעור הזכאות לקצבאות זקנה של עולים, גמלה ונכות.

נעמי בלומנטל: הייתי רוצה לתת לחברי הכנסת מציעי החוקים לומר את דברם, ונתחיל עם השר לשעבר חבר-הכנסת יולי אדלשטיין.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל רציתי לשאול דווקא את היועצת המשפטית של הוועדה, מכיוון שבעת שהצעות החוק הונחו על שולחן הכנסת היתה מרינה סולודקין חברת הכנסת, והיום היא סגנית שר, מה אנחנו עושים בנדון?

עו"ד מרים פרנקל-שור: אני רוצה לבדוק את זה בתקנון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא רוצים להעמיד אותה במצב לא נעים, כי אני מבין שהיום היא לא רשאית להיות חתומה על הצעת חוק.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, מכיוון שיש, כפי שציינת, ריבוי מציעים, אשתדל מאד לקצר.

יולי יואל אדלשטיין: רק אזכיר לחברים מה שבעצם רובנו ככולנו יודעים, שבשנת 1988 היו נסיונות שונים להעביר חוק מקיף בנושא קליטת העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: רוב הנסיונות האלה נכשלו.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי חלק מהם, בדיעבד גם אפשר לומר שאולי טוב שנכשלו, כי כל ניסוח לא זהיר בחוק כה חשוב יכול לגרום הרבה מאד בעיות לעולים, ואולי דווקא כוונות טובות יכולות להוביל לכיוון הלא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אני צריך לומר שבתקופתי במשרד הקליטה היו הרבה מאד ויכוחים, דיונים והתייעצויות.

יולי יואל אדלשטיין: היו גם דעות מקצועיות שונות, גם מפני צורך בחוק, גם לגבי אפשרויות שונות של חקיקה יותר דקלרטיבית או חקיקה יותר מפורטת, אבל בסופו של דבר אני חושב שרוב חברי הכנסת, וגם הרבה מאד מקרב הגורמים המקצועיים הגיעו למסקנה שחוק כזה נחוץ, כפי שאמרתי, כדי לנהוג כאן במשנה זהירות בכל הגדרה ובכל סעיף, על-מנת לא להזיק דווקא לדברים שכבר קיימים ופועלים.

יולי יואל אדלשטיין: גם אם היתה הנחת יסוד שבסך-הכל יש מספיק נהלים וכל מי שיגיע למשרד הקליטה תמיד נשתדל לעשות על הצד הטוב ביותר ואף אחד לא ירצה להזיק, אני חושב שדווקא בתקופה האחרונה אנחנו רואים שכל מיני דברים לא מחזיקים מעמד, ואותי לפחות זה מחזק בדעה שצריך להגיע לחקיקה שלפחות טיפול בסיסי לעולים יינתן ללא כל קשר מהי סיטואציה פוליטית, מהי קואליציה, מי יושב במשרד הקליטה, וכן הלאה, ולפחות אנחנו גם לא נהיה עדים לשינויי מדיניות ותנודות בדברים שנוגעים ישירות לכל עולה.

יולי יואל אדלשטיין: אינני יודע איך תציעי להתחיל לעבוד על הצעות החוק הללו, אבל הייתי מאד רוצה שהעקרון כאן יהיה שמצד אחד, כפי שאמרתי, נתייחס לכל סעיף ולכל פסיק בחוק, ומצד שני שנתקדם עם זה, כי נסיון העבר מלמד שהרבה כוונות טובות כבר היו, אבל בינתיים אנחנו לא רואים איזה שהוא חוק שבאמת מאחד את הדברים השונים שקשורים לנושא קליטת העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי הצעת חוק ספציפית שלי, ואני יודע שיש הרבה דמיון גם עם הצעות חוק אחרות, מכיוון שהנושא מאד סבוך, בשנת 1997 פעלה ועדה בראשותו של קולגה שלנו לשעבר, חבר-הכנסת אוריאל לין, שהוא גם עורך-דין וגם היה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, והיא שמעה דעות של גורמים מקצועיים שונים, נציגי הסוכנות היהודית, נציגים של משרדי הממשלה השונים, נציגי ציבור העולים, ואפשר לומר שהחוק הוא במידה מסוימת פרי עבודה של אותה ועדה בראשותו של עורך-דין לין עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מברך אותך, גברתי היושבת-ראש, על כך שאנחנו מתחילים בדיון, ואני מקווה שיחד נעשה כל מאמץ לקדם את החוק הזה לקראת קריאה ראשונה, ואולי גם לקראת הקריאות השנייה והשלישית.

נעמי בלומנטל: תודה רבה לשר לשעבר חבר-הכנסת אדלשטיין.

נעמי בלומנטל: אנחנו בהחלט נתקדם בחקיקה.

נעמי בלומנטל: זה לא ייקח שבוע-שבועיים, אבל בכוונתי להביא את החוק בהקדם האפשרי לקריאה ראשונה ולהשלמת החוק.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לומר שמבחינה פרוצדורלית לא נוכל היום לדון בחוק הנוסף שהובא היום לוועדת הכנסת ועבר לכאן.

אמנון כהן: אבל אני יכול להתבטא לגביו.

נעמי בלומנטל: אתה תקבל את זכות הדיבור.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף, גם אם במקרה הממשלה תתחלף באיזה שהוא שלב, אני מבטיחה שאנחנו נמשיך לחוקק את החוק הזה.

אופיר פינס-פז: הערה טכנית.

אופיר פינס-פז: אני מציע שבתהליך החקיקה לקראת הקריאה הראשונה נאחד את כל הצעות החוק.

נעמי בלומנטל: בוודאי.

נעמי בלומנטל: לכן אנחנו מחכים להצעת החוק הנוספת ונאחד את כולן.

נעמי בלומנטל: הצעתך נתקבלה.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף, והוא פחות פרוצדורלי.

נעמי בלומנטל: לפי דעתי אנחנו צריכים, בד בבד עם חקיקת החוק הזה, לעשות פעילות של הסברה, שאינני יודעת איך לעשות אותה, אבל כדי שלא תהיינה הערות כפי שהן נשמעות היום בציבור: שוב העולים החדשים מקבלים, ומה עוד הם רוצים?

נעמי בלומנטל: אינני יודעת איך לעשות את זה ואינני יודעת אם זה אפשרי במסגרת החוק, אלא בשיעורי חינוך, גם של תלמידים בבתי-הספר, גם במתנ"סים וכיוצא באלה מקומות, כדי שלא תישמענה עוד פעם הערות בדבר סטיגמות וגזענות שנתקלנו בהן רק בסוף השבוע.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת רומן ברונפמן, ממציעי החוקים, בבקשה.

רומן ברונפמן: קודם-כל תודה רבה.

רומן ברונפמן: כמה הערות.

רומן ברונפמן: בסוף הקדנציה של הכנסת הארבע-עשרה, כשהיה ברור שהבחירות בפתח, כן הצלחנו להעביר אז בקריאה טרומית את הצעת החוק שהיום מונחת בשתי וריאציות.

רומן ברונפמן: האחת, חתומה על-ידי ועל-ידי חבר-הכנסת אלכס צינקר, והשנייה חתומה על-ידי חברי-הכנסת אדלשטיין, ריגר וסולודקין.

רומן ברונפמן: לכן יש לנו כבר נסיון, וההעברה בקריאה טרומית היתה בתמיכה של יותר מארבעים חברי הכנסת.

רומן ברונפמן: משום כך אני חושב שאת שלב יחסי הציבור עברנו וזה שלב שאפשר בכנסת היום, עם כל-כך הרבה מציעים, להעביר ללא קושי רב.

רומן ברונפמן: זאת בתנאי, כמובן, שהממשלה ובמיוחד ראש הממשלה, שמיוצג פה על-ידי יועצת לענייני קליטה ותפוצות, ד"ר איסקובה, יתמוך בהצעת חוק זו, כי אנחנו שומעים שאין עוררין על הצורך בה.

רומן ברונפמן: אני רוצה להזכיר שמשרד הקליטה בקדנציה הקודמת התנגד נמרצות להצעת החוק, מסיבות משלו, ולכן יש לנו פה שתי אפשרויות: או לפתוח את החוק ולעשות ממנו חוק דקלרטיבי בלבד, שיאפשר למשרד הקליטה טיפול על-פי תקנון של משרד הקליטה, ואם אינני טועה זו היתה המגמה בקדנציה הקודמת.

רומן ברונפמן: האפשרות השנייה, שהיא די קיצונית, היא לפרק עד כמה שניתן את כל התקנון ואת כל הדברים שהיום קיימים במשרד הקליטה ובמשרדי הממשלה בכלל בנוגע לקליטת העלייה, ולהכניס אותם לתוך החוק.

רומן ברונפמן: לכן אני חושב שבוועדה יש היום הרבה מאד עבודה, בעיקר מקצועית, ואני מציע שאת יחסי הציבור ואת התמיכה בכנסת נשאיר לשלב יותר מאוחר כאשר נגיע לסיכומים ראשונים עם אנשי משרדי הממשלה, עם אנשי מקצוע ועם היועצים המשפטיים שמיוצגים פה, ואני מקווה שאז נוכל לצאת להסברה רחבה ואולי נוכחותו של יושב-ראש הקואליציה פה תבטיח לנו שהקואליציה לא תפיל את החוק החשוב הזה.

רומן ברונפמן: תודה.

אופיר פינס-פז: האמת היא שאני די מסכים לניתוח של חבר-הכנסת ברונפמן במובן הזה שצריך להחליט אם אנחנו הולכים לחקיקה אסטראטגית שמשנה דברים מאד עקרוניים בכלל בתפיסה המסורתית ובתפקוד משרדי הממשלה בהקשר הזה, או שאנחנו באמת עושים חוק יותר מצומצם.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה כרגע להביע את עמדתי, משום שלא גיבשתי אותה.

רומן ברונפמן: גם לא שמענו מה הן עמדות משרדי הממשלה.

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: זה עסק מורכב.

אופיר פינס-פז: צריך לראות איך מתקדמים ואיך מגיעים לתוצאה הטובה ביותר מבחינת המערכת.

נעמי בלומנטל: לאור הנסיון, נראה לי שזה איפה שהוא באמצע, אבל ודאי שאף אחד מאתנו לא רוצה שזה יישאר רק חוק דקלרטיבי, כי אנחנו מצפים להרבה יותר מזה.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: ברשות חבריי, אני חושב שמדינת ישראל התמודדה יפה מאד עם גל העלייה האחרון, אבל אני חושב שדברים רבים לא נלקחו בחשבון, מכיוון שהיתה מאסה מאד רצינית ובפעם הראשונה המדינה היתה צריכה לקלוט הרבה מאד עולים ממקומות שונים ומגוונים.

אמנון כהן: כשאומרים ברית-המועצות לשעבר, גם שם יש הרבה מאד קהילות באזורים אסיאתים, קווקזים, אזורים הרריים, והקהילה האתיופית, כמובן.

אמנון כהן: היו תקנות וחוקים, ואני חושב שבהצעת החוק שאני הגשתי יש הרבה מאד סעיפים שנוגעים לכלל העולים, אבל יש בה סעיפים ספציפיים שאנחנו בוועדה, יחד עם אנשי מקצוע, נצטרך לראות איך נוכל היום כמדינה רב-תרבותית, שאליה מגיעים עולים מכל מיני ארצות, עם תרבות והווי משלהם, מצד אחד לשמר את היפה שבתוך הקהילות האלה, ומצד שני, כמובן, לשלב אותם במדינת ישראל בתוך הקהילות ולגרום לאינטגרציה אמיתית.

אמנון כהן: אני מאד מאמין שהכל מתחיל בחינוך.

אמנון כהן: גם כאן משרד הקליטה יצטרך לחשוב בצורה מאד-מאד רצינית, עם אנשי מקצוע, איך לתקצב יותר את נושא החינוך, התעסוקה והסבה מקצועית.

אמנון כהן: לגבי הקהילה שאני מכיר, לא ניתן דגש לזכויות שניתנות לעולים שהיו רק שלוש שנים, חלקן כבר נפתחו ליותר שנים, ואנחנו רואים שמשפחות מסוימות לא יכולות ליהנות מכל התנאים הניתנים להן בשלוש השנים הראשונות לעלייתן.

אמנון כהן: בשנים אלה העולה צריך לרכוש מקצוע, גם צריך לתת חינוך לילדים, לרכוש דירה ורכב – הכל-הכל תוך שלוש שנים, ועולים רבים מאד לא הצליחו לממש את כל ההטבות שהמדינה חשבה שאותן צריך לתת להם בהתחלה ורבים מהם נפלו בין הכסאות.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לאפשר, לאלה שעדיין לא ניצלו את ההטבות, להגדיל את מספר השנים שבהן הם יהיו זכאים להסבה מקצועית, לרכוש השכלה או קורס שהעולה היה צריך לקבל ובגלל יום אחד של חוסר זכאות הוא הפסיד את הקורס.

אמנון כהן: כי תעסוקה ושילוב בעבודה הם דברים מאד חשובים לעולים.

אמנון כהן: בשאר הדברים אנחנו נרחיב בוועדה המקצועית, ואני אתמקד בעיקר בהגדלת הקריטריונים מעבר לשלוש שנים לפחות לעולים שהגיעו עם גל העלייה האחרון.

אמנון כהן: קרי, 1989, 1990, 2000 – 2001.

אמנון כהן: תודה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת ריגר, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אחריו – חבר-הכנסת צינקר.

גנדי ריגר: אני יכול להוסיף שהגיע הזמן שיהיה חוק לעלייה וקליטה, כי אנחנו כל הזמן רואים שלפי החלטות של כל מיני פקידים או שרים אנחנו כבר לא יכולים לגור במדינה ואנחנו צריכים להתקדם ולחוקק חוק בנושא החשוב ביותר למדינה שלנו.

גנדי ריגר: נעים לשמוע אנשים שכבר משתתפים פה בישיבה ויש הרגשה שמתקדמים.

אלכסנדר צינקר: אני מסכים עם מה שאמרו פה חברי הכנסת, שזאת לא תהיה הצעת חוק רק בתור חוק דקלרטיבי.

אלכסנדר צינקר: חשוב לי לשמוע למה מוכנים ללכת משרדי הממשלה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: בשלב זה אני לא רוצה להוסיף.

ויקטור בריילובסקי: אני מסכים עם כל מה ששמעתי עד עכשיו.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: מר מנחם אריאב, ראש העיר נצרת עלית, וגם אחראי לעולים במרכז השלטון המקומי.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

מנחם אריאב: תודה.

מנחם אריאב: השלטון המקומי מברך על החוק.

מנחם אריאב: הוא היה רוצה לראות אותו אתמול, לא מחר, כי מרבית המטלות, למעט הביטוח הלאומי ואולי משרד הבינוי והשיכון, כל המטלות מוטלות עלינו.

מנחם אריאב: גם היום, כשכמעט אין לנו מה לומר בתחום השיכון, באים אלינו.

מנחם אריאב: אנחנו רוצים להפנות את תשומת-לבכם לשלושה-ארבעה דברים.

מנחם אריאב: א.

מנחם אריאב: החזר תשלומים.

מנחם אריאב: לדוגמה, פטור מארנונה, פטור ממסים.

מנחם אריאב: עוד לא ראיתי את כל הצעות החוק.

מנחם אריאב: אנחנו בעד, אבל השאלה היא מי ישפה אותנו, כשלטון מקומי.

מנחם אריאב: אם אני לוקח ישוב כמו כרמיאל, לאו-דווקא נצרת עלית או ישוב אחר, שליש מהאוכלוסיה איננו משלם ארנונה, אם בגין גיל, אם בגין היותם עולים חדשים.

מנחם אריאב: אחר-כך צועקים שהרשויות נכנסות לגרעונות שאין להן הצדקה.

מנחם אריאב: ב.

מנחם אריאב: בעיית השיכון היא בעיה חמורה מאד, אבל היא יותר חמורה כשאומרים שכר-דירה.

מנחם אריאב: משפחת עולים שמקבלת ביטוח לאומי בגובה 2,700 שקל, וכאלה יש אלפים, היא מקבלת עזרה בשכר-דירה מקסימום 800 או 1,000 שקל.

מנחם אריאב: היא משלמת שכר-דירה 400 דולר, שזה 1,600 שקל, ממה היא תחיה?

מנחם אריאב: אני גם עוקב ויודע מה הם קונים.

מנחם אריאב: ג.

מנחם אריאב: תלמיד.

מנחם אריאב: ראיתי פה הצעה לגבי סטודנטים, אבל משרד החינוך מכיר בתלמיד מקסימום 14 חודש.

מנחם אריאב: האם בזה פתרנו להם את כל הבעיות?

מנחם אריאב: ודאי שלא.

מנחם אריאב: לכן צריך להיות תיאום גם עם השלטון המקומי לגבי אותם דברים, שלדעתי כ-70% מהם נוגעים לנו.

מנחם אריאב: תודה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אלה הערות חשובות.

נעמי בלומנטל: רחלה שיפר, משרד החינוך, בבקשה.

רחלה שיפר: אנחנו מברכים על עיגון מעמדם ומצבם של העולים בחוק.

רחלה שיפר: בנושא של חינוך חובה, אנחנו לא חושבים שצריכה להיות חקיקה נפרדת לגבי העולים, כי הרי יש חוק חינוך חובה חינם לגבי כלל האוכלוסיה והחוק לגילאי 3 – 4 הוחל בהדרגה כחוק חובה חינם מהשנה הזאת ואילך.

רחלה שיפר: חשוב לדעת שעל חלק גדול מהסעיפים, בשתי הצעות החוק שהובאו אל שולחני להתייחסות, למעשה מיושם.

רחלה שיפר: בכל מה שקשור להוצאות נלוות, בחמש-שש השנים האחרונות מקצה משרד החינוך סל קליטה לתלמיד-עולה סכומי כסף שמועברים באמצעות הבעלויות על בתי-הספר בגין התלמידים-עולים החל מהשנה השנייה לעלייתם לארץ ועד השנה הרביעית, כולל.

רחלה שיפר: זה נע בין 600 שקלים לתלמיד בבית-הספר היסודי ועד 1,100 שקלים לתלמיד בבית-הספר העל-יסודי.

רחלה שיפר: הסכום פוחת והולך באופן מדורג, על-פי משך השהייה בארץ.

רחלה שיפר: כך שלדבר הזה כרגע, בפועל בשטח, יש תשובה.

רחלה שיפר: אם צריך לעגן את זה בחקיקה, יכול להיות שזה טעון דיון.

נעמי בלומנטל: אולי אתם יכולים לבוא אלינו בהצעות לחקיקה, כי אנחנו שומעים מן השטח שמתחילים לשלם בשלב מאוחר והרשויות המקומיות, כאמור, מאד סובלות מזה.

נעמי בלומנטל: דבר נוסף.

נעמי בלומנטל: יש תלמידים חזקים שקולטים את השפה מהר יותר, וחלשים יותר.

נעמי בלומנטל: אולי תבואו גם אתם בהצעות קונסטרוקטיביות, ואנחנו נכניס אותן לחוק.

אמנון כהן: מנסיוני בעבר כאחראי על הקליטה בעיר רמלה, אני יודע שהתקציבים אכן מועברים לרשות המקומית.

אמנון כהן: הרשות המקומית מקבל את הכסף כהכנסה שלה, והוא לא מגיע תמיד לאותו בית-ספר.

אמנון כהן: ואם הכסף כן מגיע, הוא מגיע בדצמבר, כשהלימודים מתחילים בספטמבר.

אמנון כהן: בית-הספר מבחינתו לא קיבל את הכסף, והוא אומר לילד: אם הענין לא יסתדר, לא תקבל את כל השירותים.

אמנון כהן: צריך לבחון אם כדאי להעביר את זה לרשות המקומית או אולי למצוא דרך שיקבלו את זה באמצעות הביטוח הלאומי כהעברה, כדי שהמשפחה תקבל את הכסף ואז אין לך פער תיווך והכסף מגיע ליעדו.

רחלה שיפר: אני מאד מבקשת להתייחס לזה, מפני שיש כאן בלבול.

רחלה שיפר: סל הקליטה לתלמיד-עולה - כך אנחנו מכנים אותו בחוזרים שלנו – הועבר בזמנים מאד מדויקים לבעלויות על בתי-הספר.

אמנון כהן: באמצעות העירייה.

רחלה שיפר: אני אחראית על החוזר ואני מוציאה אותו במאי, אובתחילת יוני לכל המאוחר.

רחלה שיפר: זאת אומרת, בתי הספר יודעים שבגין השתתפות בטיולים, בחומרי לימוד ובהעשרת תרבות יש לזה מחוייבות ממשלתית.

רחלה שיפר: יש מסמך והמסמך הזה מחייב.

רחלה שיפר: משנה לשנה למדו את זה יותר ומשנה לשנה גדל האמון בכך, שגם אם אין את זה ב-1 בספטמבר, משום שמחצית התשלום מגיעה במערכת התשלומים לבעלויות, שזה כולל את העיריות – בספטמבר, והמחצית השנייה בנובמבר, לאחר שרואים את הניידות של העולים.

נעמי בלומנטל: זה דיון ראשוני ואני מציעה לא להיכנס לפרטי פרטים.

נעמי בלומנטל: נשמע גם את הערתו של מר אריאב, אבל אני מבקשת ממך שתבואו מוכנים לישיבות עם דברים קונסטרוקטיביים כדי שנוכל להתקדם, לאור מה שקורה, לאור הבעיות.

נעמי בלומנטל: כי לא ניתן לכם לצאת באיזו שהיא הצהרה ובזה נגמר הענין.

נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים הצעות קונסטרוקטיביות לאור מה שקורה בשטח.

נעמי בלומנטל: מר אריאב, בבקשה.

מנחם אריאב: אני מצטער שאני צריך להתנגד לדברי גב' שיפר, אבל מדובר על עשרות פריטים, על הרבה מאד כסף.

מנחם אריאב: אם הכסף לא מגיע ביוני אלא בדצמבר, זה ששה חודשים של מימון, וגם אז הוא לא מגיע מלא ומתחילים לחשוב איזה מחשב עובד יותר טוב, שלנו או שלהם.

מנחם אריאב: אני מבקש להשתתף בדיון שיתקיים בנושאים של חינוך ודיור.

נעמי בלומנטל: אנחנו נקיים בנושאים אלה ישיבה נפרדת ואתה כמובן תוזמן אליה, אליהן.

אופיר פינס-פז: מה העלות של הצעת החוק?

רוני ארד: יש פה שלוש הצעות חוק.

רוני ארד: אני התכוונתי להתייחס להצעת החוק של חבר-הכנסת יולי אדלשטיין, שהצעת החוק של חבר-הכנסת כהן די דומה לה, כי אני חושב שהיא מרכזת כמעט הכל.

רוני ארד: אני לא רוצה להתייחס להצעת החוק סעיף-סעיף אלא רק לארבע נקודות כלליות, וכשתתחילו לדון בפרטים עצמם נתייחס אליהם.

רוני ארד: דבר ראשון, יש פה הענין של הסוכנות היהודית.

רוני ארד: כיום יש לסוכנות היהודית חלק גדול בקליטת העלייה הן מבחינה תקציבית והן מבחינת קליטת העלייה באופן מעשי.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול לפרט בבקשה?

רוני ארד: הסוכנות היהודית מפעילה את מרכזי הקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: לא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: יש קליטה ישירה.

רוני ארד: היא הפעילה.

רוני ארד: אני רוצה להסביר פה ענין עקרוני ואחר-כך נציגת הסוכנות היהודית תסביר בדיוק.

רוני ארד: היום חלק גדול של התרומות לסוכנות היהודית הן לעזרה לעולים שבאים לישראל.

רוני ארד: היום, למשל, הסוכנות מקבלת תרומות מיהדות ארצות-הברית.

רוני ארד: ברגע שזה בדין - - -

יולי יואל אדלשטיין: רוני, אני אעזור לך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מדבר על מענק פדרלי שמקבלים בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני ישבתי הרבה מאד שעות עם היועצים המשפטיים ועם כל מי שאפשר בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא מדבר על כספי התרומות של יהודים מארצות-הברית.

רוני ארד: למה לא?

יולי יואל אדלשטיין: אתה מדבר על מענק פדרלי.

יולי יואל אדלשטיין: הטיעון הזה, שכביכול אם זה יהיה בדין אז זה לא יהיהTAX DIDACTIBLE.

יולי יואל אדלשטיין: בארצות-הברית יש כל מיני דברים שהם בדין, כמו לעזור לחלשים ולתת להם בית תמחוי וזה עדיין TAX DIDACTIBLE.

רוני ארד: אבל אני לא מדבר רק על המענק.

יולי יואל אדלשטיין: יש סכום כסף מסוים, שפוחת כבר כמה שנים.

יולי יואל אדלשטיין: פעם הוא היה 80 מיליון דולר וכל שנה הוא פוחת.

יולי יואל אדלשטיין: יש סכנה, למשל, שחלק מהסכום הזה מנוצל למנהל הסטודנטים, לצורך הענין, וברגע שזה בחקיקה, אז יכול לטעון בודק מטעם הממשל האמריקאי שמכיוון שהנושא הזה הוא בחקיקה - -

רוני ארד: יש גם המענק שהממשל נותן ויש גם הנחות במס של התורמים עצמם.

רוני ארד: אני לא יכול להגיד לך כמה כסף זה, אבל אם אתה אומר שזה ירד מ-80 מיליון ל-60 מיליון דולר, אז גם 60 מיליון דולר זה הרבה מאד כסף.

רוני ארד: לכל דבר אפשר למצוא פתרון, השאלה היא מה העלות שלו.

רוני ארד: אם אומרים פה: בסדר, יש 60 מיליון דולר פחות - - -

נעמי בלומנטל: לא, אבל אפשר יהיה למצוא אפיק.

רוני ארד: האפיק היחידי הוא תקציב המדינה.

רוני ארד: אם זה לא בא מהסוכנות היהודית, זה בא מתקציב המדינה.

נעמי בלומנטל: אם זאת תהיה הבעיה, אנחנו נמצא לה פתרון בהתייעצות עם היועצת המשפטית.

אמנון כהן: סליחה, לא הבנתי מה הקשר.

נעמי בלומנטל: משרד האוצר אומר שאוצר המדינה לא יקבל את אותו מענק מהממשל האמריקאי משום שאם אנחנו מטפלים בזה במסגרת חוק, בנושאים שונים של קליטת עלייה, הם לא יתנו לנו את המענק, כי הם לא נותנים דברים שהמדינה נותנת.

נעמי בלומנטל: אנחנו חושבים שהטיעון של משרד האוצר הוא יפה מאד, אבל אנחנו בוודאי נמצא דרך שיהיו מספיק נושאים שלא מופיעים בחוק שאליהם יכוונו הכספים האלה.

אמנון כהן: רק על הנושאים האלה אנחנו מדברים, לא על מה שמכוסה כבר.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת אדלשטיין אני מבקשת שתנהל את הישיבה במקומי.

אופיר פינס-פז: אני מאד שמח שנציג האוצר מתבטא בזכותה של הסוכנות היהודית, כי לצערי, שר האוצר די נוטה לזלזל בסוכנות היהודית.

רוני ארד: זה לא ענין של זלזול.

רוני ארד: מדובר פה בכספים שהיום משולמים לא מתקציב המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: רוני ארד העלה נקודה חשובה שאני יודע שיש לה פתרון.

רוני ארד: אני אומר מה הן המשמעויות.

רוני ארד: אם הם מסכימים או לא – בסדר, פה יש ויכוח.

רוני ארד: כדאי שיידעו שכל שקל שלא יבוא מהסוכנות יגיע מתקציב המדינה.

רוני ארד: דבר שני, יש פה ענין שכל עולה באשר הוא יקבל, בלי שום קשר מאיפה הוא בא, בלי שום קשר מה ההכנסה שלו.

רוני ארד: זה גם לא ברור.

רוני ארד: בהצעת חוק אחת כתוב חמש שנים ובהצעה אחרת לא כתוב בכלל כמה שנים, מי שעלה ב-1975 או מי שעלה ב-1970.

רוני ארד: לכן גם קשה לי לאמוד את העלויות, כי ברגע שאתה מתייחס לכל עולה, אז גם בחינוך, גם בתעסוקה, גם ביזמות, גם במדענים, בכל דבר קשה להתייחס בדיוק למספר העולים.

רוני ארד: דבר נוסף.

רוני ארד: אם זה יהיה חמש שנים, יש פה ענין של אפליה.

רוני ארד: למה מי שעלה ב-1994 לא יקבל ומי שעלה ב-1995 כן יקבל?

רוני ארד: או למה מי שעלה בשנת 1988 לא יקבל ומי שעלה בשנת 1989 כן יקבל?

אופיר פינס-פז: על-פי המדד הזה ישראל שוורץ יכול לפרוש, כי כל המערכת היא שרירותית.

אופיר פינס-פז: בתחומים האלה כל תאריך הוא בעייתי.

אופיר פינס-פז: אין לזה סוף.

רוני ארד: ברגע שמדובר בהיקף הטבות כזה ובחוק, ברור שיהיו לחצים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני מבין אותך נכון, אתה אומר שצריך עוד לדייק בניסוחים מיהו בדיוק עולה חדש ומה בדיוק הזכויות.

יולי יואל אדלשטיין: הבנו.

רוני ארד: אני רוצה להזכיר שמדובר פה בעלויות ישירות, אבל צריך להבין שכל הטבה שתתן לעולים, בוודאי הטבה גורפת, אז לא יכול להיות שתגיע משפחת מיליונרים מארצות-הברית והילד שלה יקבל חינוך חינם, כאשר ילד שמשפחתו מקבלת הבטחת הכנסה לא יקבל חינוך חינם, או ילד ממשפחה עם נכה לא תקבל.

רוני ארד: הדברים האלה רק יעלו את רף ההטבות הסוציאליות, ולכן יש פה גם ענין של עלות עקיפה.

רוני ארד: לכן כל הטבה שנותנים לעולים בצורה גורפת, בלי שום קשר להכנסה שלו, ליכולת הכלכלית שלו ובלי שום קשר לשום דבר, זו תהיה עליית מדרגה של כל המצב הסוציאלי שלנו, וזה יקרין, כמובן, על כולם.

רוני ארד: זה בגדול.

רוני ארד: אחר-כך אני יכול להתייחס לכל נושא ונושא.

יולי יואל אדלשטיין: אם הבנתי אותך נכון, אתה מעלה שלוש נקודות לצורך סיכום דבריך.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כספי הסוכנות היהודית.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: ניסוחים יותר מדויקים לגבי תאריך עלייה, הגדרות סוציאליות וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם אומר את זה בשפת האוצר, זה מה שנקרא השלכות רוחב.

רוני ארד: והנקודה הרביעית היא כמובן העלות התקציבית, שלפי הצעת החוק הזאת היא יכולה להגיע לכמה מיליארדים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש מנציג משרד השיכון, מר ישראל שוורץ לומר את דברו.

יולי יואל אדלשטיין: ברור שיש בהצעת החוק סעיף דיור, שהוא אחד הסעיפים הכבדים והטעונים, שעליו נקיים דיון נפרד, כמו שסיכמנו לגבי החינוך.

ישראל שוורץ: עקרונית, ובהמשך למה שאמר מר אריאב, יש סוגייה קשה שאנחנו מתחבטים בה כל הזמן בנושא הסיוע בשכר-דירה, עם דגש על סיוע בשכר-דירה לנתמכים.

ישראל שוורץ: דרך אגב, זה גם נכון לגבי ותיקים.

ישראל שוורץ: בגדול אני חושב שצריך להבחין בין נכים וקשישים, כי כל רמת סיוע שתתן להם לא משליכה על מוטיבציה לעבוד, וכך הלאה, לבין אחרים.

ישראל שוורץ: אבל נכון להיום, הקצבה שהביטוח הלאומי נותן למי שהוא בעל דירה או למי שמשלם שכר-דירה, אינה מספיקה.

ישראל שוורץ: משרד השיכון אמור לממן את קורת הגג, ונכון להיום, לצערי, אנחנו מממנים חלק מקורת הגג, לא את כולה.

ישראל שוורץ: כל השאר אלה הערות להמשך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נציגת משרד הקליטה, עו"ד פינקלשטיין, בבקשה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אנחנו עובדים עכשיו במשרד על חוק קליטת העלייה, כאשר נקודת המוצא היא שיתוף-פעולה עם הסוכנות היהודית.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אנחנו בודקים את המצב המשפטי יחד עם אנשי הסוכנות - והייתי מאד מבקש שתשמעו את היועצת המשפטית של הסוכנות היהודית – והמגמה היא לנסות, עד כמה שאפשר, לצאת מתוך נקודת מוצא ראשונית שהחוק ינוסח בצורה כזאת שהוא לא יסבך אותנו עם הסוכנות היהודית.

עו"ד טובה פינקלשטיין: למשל, לא החלטנו בשאלות של קונספציה, ואני לא רוצה להיכנס ברגע זה לפרטים, אלא באמת לשאלות קונספטואליות.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אחת השאלות היא אם החוק יהיה חוק דקלרטיבי, תוך מתן איזה שהוא עיגון חוקי לנהלים של משרד הקליטה שהם נהלים מאד-מאד מפורטים, או שאנחנו נכתוב חוק שיהיה יחד עם התקנות מפורט וייתר את הכללים שלנו.

עו"ד טובה פינקלשטיין: לנו מבחינת המשרד נראה הרבה יותר נוח להכין חוק דקלרטיבי, תוך מתן עיגון חוקי לנהלים, כדוגמת חוק הלוואות לדיור של משרד השיכון, שנותן תוקף לכללים של משרד השיכון, ואז זה מאפשר לנו את כל הנושאים שבהם התלבטנו בזמננו, נושאים של גמישות בהפעלה, גמישות בתיקון נהלים או בהתאמתם למצב מתהווה, וכו'.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אבל לעומת זאת, ככל שהחוק יהיה יותר דקלרטיבי, דהיינו יותר כללי ויותר מופשט, הבעיה שלנו לגבי כספי הסוכנות היהודית מתגברת והולכת.

עו"ד טובה פינקלשטיין: מפני שאם אנחנו עושים חוק מצומצם, אותם נושאים שלא יהיו מצוינים בחוק, לגביהם לא תהיה בעיה לסוכנות היהודית לממן.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אם נכתוב באופן כללי – דיור, תעסוקה, מנהל הסטודנטים וכו' – אנחנו מגדילים את הבעיה שרוני ארד כל-כך חרד מפניה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: זו שאלה קונספטואלית אחת שאנחנו מתלבטים בה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: שאלה נוספת, אם החוק יהיה באמת חוק כולל כל.

עו"ד טובה פינקלשטיין: דהיינו, האם הוא באמת יכלול את כל זכויות העולים, וזה מתפשט לכמה צירים.

עו"ד טובה פינקלשטיין: למשל, לפחות בהצעת החוק שלך, אדוני היושב-ראש, לא מדובר על דיור בעין, ודי בצדק, אבל השאלה מה קורה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אנחנו נצטרך להשאיר דברים מסוימים שיהיו מעבר לחוק.

עו"ד טובה פינקלשטיין: הרי אנחנו לא הולכים לבטל לא דיור בעין, לא הוסטלים, וכו'.

עו"ד טובה פינקלשטיין: זאת אומרת, נצטרך אולי לקחת בחשבון שיהיו נושאים מסוימים שייצאו מתחולת החוק, אם בגלל הבעיה של כספי סוכנות ואם בגלל עצם המטריה, למשל דיור.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבגוף החוק מופיע משפט שהשר הממונה יהיה רשאי להתקין תקנות.

עו"ד טובה פינקלשטיין: כן, אבל יש נקודה – סיוע ברכישת דירה, ויש לנו דמי שכירות, אבל אין לנו דיור ממש, דירות.

עו"ד טובה פינקלשטיין: את זה בוודאי אין כוונה לבטל, אבל כנראה שמאד-מאד קשה להכניס דבר כזה בחוק ולעגן בחוק חובה של המדינה לספק דיור כאשר היא לא עומדת בקצב הספקת הדירות.

עו"ד טובה פינקלשטיין: שאלה נוספת מבחינת קונספציה בניסוח החוק היא מה אנחנו בעצם עושים פה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אם אנחנו מרכזים את הזכויות תוך איזו שהיא התאמה או תיקון בשוליים, או שאולי אנחנו בכלל משנים את הזכויות עצמן.

עו"ד טובה פינקלשטיין: זו שאלה נוקבת שאנחנו צריכים להחליט מה אנחנו עושים.

עו"ד טובה פינקלשטיין: למשל, בנושא של שינוי זכאות זה כל הנושא של בני עולים, שאנחנו די מתלבטים בו.

עו"ד טובה פינקלשטיין: השאלה אם אנחנו מצלמים את המצב כפי שהוא, עם שינויים בהתאמות המתחייבות מהענין, או שאולי אנחנו פתאום אומרים: אנחנו בכלל הולכים למחשבה חדשה, או פריצת-דרך.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מנצלים במובן החיובי את נושא החקיקה על-מנת להגיע לדברים.

עו"ד טובה פינקלשטיין: נכון.

עו"ד טובה פינקלשטיין: זו גם שאלה של קונספציה שאנחנו עוד לא כל-כך החלטנו עליה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: שאלה נוספת של קונספציה היא מה אנחנו עושים עם כל הזכויות שמוקנות בחוקים אחרים, ופה דווקא יש לנו עמדה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: למשל, פטור ממס הכנסה או צווי המכס.

יולי יואל אדלשטיין: מה ההצעה בתחום הזה?

עו"ד טובה פינקלשטיין: ההצעה היא להשאיר את צווי המכס – בתחום המכס, להשאיר את הפטור ממס הכנסה בפקודת מס הכנסה, ולהשאיר את הפטור ממס רכישה ואת תקנות מס שבח.

עו"ד טובה פינקלשטיין: זאת אומרת, להשאיר את הדברים האלה באכסניה הטבעית שלהם.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אם אנחנו רוצים, למשל, לשנות או להוסיף על זכויות לעולים בתחום הבריאות, לא לכתוב סעיף בחוק קליטת העלייה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: חוק קליטת העלייה יתייחס לאותם תחומים שלא מעוגנים בשום חוק.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אם אנחנו רוצים, למשל, להוסיף על זכויות העולה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, נתקן את חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אם אנחנו חושבים שצריך לשנות את זכויות העולים בחוק ביטוח לאומי, נתקן בחוק ביטוח לאומי ולא לתוך החוק.

עו"ד טובה פינקלשטיין: אלה הן פחות או יותר השאלות שאנחנו מתלבטים בהן.

עו"ד טובה פינקלשטיין: עוד לא הכרענו, מפני שאנחנו באמת רוצים להגיע לאיזה שהוא חוק שהוא לא מאיים עלינו מבחינת כל הרעות שחששנו מפניהן – היעדר גמישות, וכו'.

עו"ד טובה פינקלשטיין: ושוב, אני חוזרת לנקודת המוצא, אנחנו חייבים להתיישר עם הסוכנות היהודית.

יולי יואל אדלשטיין: זה גם הרגע הטוב לשמוע את נציגת הסוכנות היהודית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: קודם-כל אני רוצה להגיד שעו"ד פינקלשטיין למעשה הבהירה את העמדה שלנו.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: אבל אני רוצה לומר שני דברים.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: הסוכנות היהודית בהחלט תומכת עקרונית בחוק.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: גם היא רוצה להגיע לתוצאה הטובה ביותר לטובת העולים.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: אלא שכאן יכול להיות פרדוקס מסוים.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: כי קודם-כל אני רוצה להבהיר שלא מדובר רק בסכום של המענק האמריקני.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: הבעיה של פטור ממס קימת גם לגבי כל התקציב שמבוסס על כספי תרומות מארצות-הברית, כספים שגם לגביהם יש כללים שעלולים למנוע מהסוכנות היהודית, או יש חשש שהם ימנעו חלק מאותן פעילויות שיאוזכרו בחוק.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: לכן הצורך בשיתוף-פעולה עם הסוכנות היהודית פה הוא מאד חשוב, כדי להגיע לאותה תוצאה שכולם רוצים בה לטובת העולה.

עו"ד יהודית פינקלשטיין: כבר התחלנו למעשה עם עו"ד טובה פינקלשטיין לעבד את הדרך ואת האופן שבהם נפעל כדי שהסוכנות תוכל להמשיך בפעילויות שלה מאותם כספים שהיום היא מממנת אותנו.

יולי יואל אדלשטיין: עוד לא שמענו את נציג משרד הבריאות מיכל עבדי, סמנכ"ל משרד הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מיכל עבדי: הייתי רוצה להתייחס לסעיף 7 בפרק ג' שמדבר על ביטוח בריאות ולחלק את דבריי לשניים.

מיכל עבדי: אם אנחנו קוראים את ההצעה בסעיף 7 אפשר להבין ממנה שני דברים.

מיכל עבדי: דבר ראשון, שמדובר פה על פטור ממס בריאות שהוא 4.8% או 3.1% לעולה בשנתו הראשונה.

מיכל עבדי: זאת סוגייה מקרו כלכלית.

מיכל עבדי: הענין הזה לא יפגע בתקציב משרד הבריאות או בתקציב קופות החולים, כיוון שסל הבריאות זה מספר קבוע מראש, והדבר הזה בעצם מטפל במימון שלו.

מיכל עבדי: כלומר, אם ייגבו פחות מסים מהאזרחים, את היתרה תשלים הממשלה, כך שזה ענין שאני חושבת שמן הראוי שאגף התקציבים יתייחס למשמעות שלו וגם לשאלה איך הוא יממן את זה.

מיכל עבדי: על קופות החולים אין לכך השפעה ולכן אנחנו לא רואים מקום להתערב.

מיכל עבדי: הדבר השני שהוא בעייתי מבחינתנו, שכנראה עולה מכאן, ולא ברור לנו אם לזה היתה הכוונה שלכם, שזה פטור מוחלט מתשלומים בעבור תרופות וביקורים אצל רופאי מרפאות חוץ ומכונים, שזה תשלומים לשירותי הבריאות לפי סעיף 8א(1) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יולי יואל אדלשטיין: זה כולל את זה?

מיכל עבדי: תשלומים עבור שירותי בריאות - לא ברור למה הכוונה פה בסעיף 7.

מיכל עבדי: כי יש תקנות ביטוח בריאות ממלכתי, פטור מתשלום דמי בריאות, לפיהן עולה עד ששה חודשים ועד שנה, בתנאים מסוימים, פטור.

מיכל עבדי: אם לשם היתה הכוונה, כבר אמרתי בתחילת דבריי שפה אנחנו לא רואים מקום להתערב.

מיכל עבדי: זו שאלה של מימון החוק, ואני מציעה שמשרד האוצר יאמר את דברו.

מיכל עבדי: אבל אם הכוונה היא לפטור מתשלומים בעבור שירותים, שזה ביקורים אצל רופא ותרופות, פה אנחנו רואים בעייתיות.

מיכל עבדי: יש סעיף 8א(1) לחוק שקבע קבוצות אוכלוסיה שזכאיות להנחות או לפטורים.

מיכל עבדי: ועדת הכספים אישרה את תוכניות הגבייה של קופות החולים, רק לשלוש קבוצות, שהן קבוצות על בסיס זכאות סוציאלית.

מיכל עבדי: מדובר בשלוש קבוצות, שהן: מקבלי הבטחת הכנסה, גמלת נכות ומזונות של הביטוח הלאומי.

מיכל עבדי: הם היו זכאים לפטור מלא.

מיכל עבדי: וקבוצת העולים החדשים בשנתם הראשונה, היות ולא מדובר פה על זכאות על בסיס סוציאלי, הם וקשישים קיבלו הנחות בתקרות.

מיכל עבדי: אם אנחנו אומרים היום: בואו נחיל את הפטור הזה על העולים, אנחנו למעשה מערערים פה את כל מערך מתן הפטורים.

מיכל עבדי: אתן דוגמה.

מיכל עבדי: היום חולה כרוני הוא היחיד שזכאי לתקרה בתרופות.

מיכל עבדי: גם מקבל הבטחת הכנסה שמצבו יכול להיות לפעמים הרבה יותר קשה ממצבו של העולה בשנתו הראשונה, לא מקבל את הפטור הזה.

מיכל עבדי: אז אם אנחנו נותנים פטור לעולים חדשים אנחנו בעצם מערערים את כל הבסיס של הנחות.

מיכל עבדי: יכולות להיות לכך גם השלכות תקציביות על תקציבי קופות החולים ועל הגבייה שלהן בענין הזה.

מיכל עבדי: אין לי נתונים, כי לא ידענו אם לכך כוונת החוק, אבל פה יכול להיות מדובר במיליונים רבים.

מיכל עבדי: לכן כאן אנחנו רוצים לומר שעמדתנו בשלב זה היא שאנחנו מתנגדים, אלא אם כן יוצעו הצעות שהן קונסטרוקטיביות ומסתדרות עם הקונספציה הכללית של 8(א)1 ואנחנו נבחן אותה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה על ההערות המקצועיות.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שכבר אמרנו, אין כאן כל כוונה לעקוף איזה שהוא משרד ממשלתי, וודאי יקויימו דיונים ספציפיים.

יולי יואל אדלשטיין: נציג משרד העבודה והרווחה, בני לוינזון, בבקשה.

בני לוינזון: אנחנו נמצאים כאן שניים, עו"ד ישראל פרנד, שהוא סגן היועץ המשפטי של המשרד, ואני – סגן וממלא-מקום מנהל האגף להכשרה וכוח-אדם.

בני לוינזון: קודם-כל אני רוצה לתת מעין הצהרה דקלרטיבית שמתחברת לרוח החוק.

בני לוינזון: אני חושב שצריך גם להכיר וגם להוקיר את התרומה של העליות השונות למשק בישראל, ואני אציין איך זה מתחבר לענין הזה.

בני לוינזון: אבל בהצעת החוק כפי שהיא מנוסחת יש כמה נקודות או הערות שכדאי אולי להימנע מהן, כדי לא להנציח מצב שהוא כמעט בלתי-אפשרי.

בני לוינזון: קודם-כל אני רוצה לומר שכמדיניות במשרד העבודה והרווחה, זה לא סוד שישראל צועדת היום בתחום ההיי-טק והאינפורמיישן טכנולוג'י במקום מאד מכובד בעולם, ויש לזה תרומה מאד רצינית, בין השאר לעלייה באיכות כוח האדם שהגיע.

בני לוינזון: חלק גדול מאד מההסבות ומההכשרות בתחומים האלה שמבוססים על כוח-אדם איכותי שהגיע לארץ, אלה פעולות שהאגף שלנו ביצע במשך השנים, ובשנים האחרונות בפרט, גם בשיתוף עם משרדים אחרים ועם גופים אחרים, ביניהם וולונטריים, וכל מה שקשור בזה.

בני לוינזון: אבל אני רוצה להתייחס פה לסעיף 8 בפרק ד' – תעסוקה במקצוע, כדי שלא יעשו טעויות.

בני לוינזון: כתוב פה: "כדי לאפשר לעולה להשתלב בתעסוקה בארץ, זכאי עולה, לפי בחירתו...".

בני לוינזון: קודם-כל, אני הייתי מוריד את המלים "לפי בחירתו".

בני לוינזון: הוא זכאי לסיוע, וכו'.

בני לוינזון: כי לפי בחירתו, הרי אנחנו יודעים שיש כללים ונהלים לגבי כל הנושא של אבחון ומיון והכוונה של האנשים למקצועות שהם יכולים להשתלב ולהצליח אחר-כך בהשמה בתעסוקה.

בני לוינזון: אם זה "לפי בחירתו" ואין ההסתייגות הזאת, לדעתי זה פוגם ברוח הסעיף הזה.

בני לוינזון: לדעתי חשוב מאד לציין שבכל התהליך בשנים האחרונות, האגף שלנו נתן מראש הנחות לעולים בתחום שאני לא קורא לו שכר-לימוד אלא זה מעין דמי שכלול בכל קורס של מובטלים.

בני לוינזון: למשל, בקורס שהמדינה מממנת אותו, המובטל שמשתתף בקורס הזה כתלמיד, משלם תשלום חד-פעמי של כ-180 שקל לאורך כל הקורס לכיסוי כל מיני הוצאות קטנות של דברים אישיים שהוא צריך.

בני לוינזון: לגבי עולים הורדנו 30% מהעלות כדי להקל, לאור המצוקה.

בני לוינזון: דבר שני, בתכנון שלנו מראש, על-סמך אותו כוח-אדם שהזכרתי, שחלקו איכותי מאד וחלקו בעייתי, השתדלנו לפתח מקצועות שהולמים את הכישורים ואת ההשכלה כדי לשפר את ההשמה.

בני לוינזון: חשוב לי מאד לציין, מאחר שאין חוק הכשרה מקצועית, אבל יש כללים ונהלים שקיימים בענין הזה, ועובדים ברוח הדברים שאמרתי פה – אם החוק הזה משקף את אותם כללים ונהלים שהזכרתי פה, אנחנו נקבל את החוק הזה בברכה.

בני לוינזון: אם לא, נצטרך לעיין ולשקול ולעשות את כל ההתייעצויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לנציגי משרד העבודה והרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: עו"ד ג'ודי וסרמן, נציגת המוסד לביטוח לאומי, בבקשה.

עו"ד ג'ודי וסרמן: אני רוצה להצטרף לברכות של כל המשרדים לחוק הזה.

עו"ד ג'ודי וסרמן: את ההערות המקצועיות בקשר לסעיפים הקשורים לחוק הביטוח הלאומי אני אשאיר לישיבות המקצועיות, כי אני חושבת שלא המקום כאן להיכנס לפרטי פרטים.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל זה אחד התחומים הכבדים בחוק.

עו"ד ג'ודי וסרמן: כן.

עו"ד ג'ודי וסרמן: יש לנו בהחלט הערות לענין הזה ודברים שצריך ללבן אותם, אבל אני חושבת שזה לא המקום.

עו"ד ג'ודי וסרמן: הערה כללית בענין הצעות החוק פ/460 ופ/438.

עו"ד ג'ודי וסרמן: נאמר שם שהתשלומים יבוצעו, בחלקם לפחות, באמצעות המוסד לביטוח לאומי.

עו"ד ג'ודי וסרמן: רוב ההטבות הן בעצם החזרי הוצאות.

עו"ד ג'ודי וסרמן: אם אנחנו מדברים, למשל, על שכר-דירה, שכר-לימוד וכו', או הנחות על שירותים, ארנונה וכו', וחלקם זה בעצם תשלומים בגין שירותים שהעולה רוכש: הכשרה מקצועית, לימוד שפה וכו'.

עו"ד ג'ודי וסרמן: בכל אחד מהתחומים האלה, ראשית יש משרד מקצועי שכבר היום מטפל בהם, ולדעתי זה לא נכון ולא ראוי שהדברים האלה יובאו לביצוע של המוסד לביטוח לאומי אלא בהחלט צריך להשאיר אותם במסגרת המשרדים המקצועיים.

עו"ד ג'ודי וסרמן: ככל שמדובר בתקופה הראשונה לקליטת העולה – ולא ברור פה על איזה תקופה מדובר – מדובר בעבודה מקצועית של המשרד לקליטת העלייה, ואין ספק שהמשרד לקליטת העלייה הוא המשרד שיודע את הצרכים של העולה, למה הוא זקוק, כמה הוא זקוק, לאיזו מסגרת וכו'.

עו"ד ג'ודי וסרמן: זה לא מסוג העבודה המקצועית שהמוסד לביטוח לאומי מבצע.

עו"ד ג'ודי וסרמן: המוסד לביטוח לאומי משלם גמלאות על-פי חוק וקריטריונים מאד ברורים ולא כהחזרי הוצאות או תשלומים לדברים פרטניים.

עו"ד ג'ודי וסרמן: לכן אני חושבת שיש הסכמה עם משרד הקליטה בנושא הזה, שהתשלומים צריכים להתבצע באמצעות המשרד לקליטת העלייה ולא באמצעות המוסד לביטוח לאומי, ושירותים אחרים – באמצעות הרשויות או המשרדים המקצועיים האחרים.

עו"ד ג'ודי וסרמן: אני מוצאת חובה להביא לתשומת-לב הוועדה החלטה של ועדת שרים לענייני חקיקה, בתור נציג של אחד ממשרדי הממשלה שיושבים כאן.

עו"ד ג'ודי וסרמן: ועדת שרים לענייני חקיקה החליטה שלא להתנגד להעברת החוקים בקריאה טרומית, בשני תנאים.

עו"ד ג'ודי וסרמן: 1.

עו"ד ג'ודי וסרמן: שימתינו להמשך החקיקה עד אשר תונח על שולחן הכנסת הצעת חוק בענין מטעם הממשלה.

עו"ד ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, נמתין עם החקיקה עד אשר משרד הקליטה, הסוכנות היהודית והמשרדים הרלבנטיים יגבשו את הצעת החוק הממשלתית.

עו"ד ג'ודי וסרמן: 2.

עו"ד ג'ודי וסרמן: שהמשך הטיפול בהצעת החוק יתקיים בוועדת הכספים של הכנסת.

עו"ד ג'ודי וסרמן: אני מוצאת חובה להעיר את תשומת-לב הוועדה שזו היתה ההחלטה של ועדת שרים לענייני חקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

עו"ד טובה פינקלשטיין: החשיבות של העבודה המשותפת שלנו עם הסוכנות היהודית בגיבוש החוק, לפחות בגיבוש נקודת המוצא שממנה אנחנו יוצאים, היא לא רק השאלה הכספית אלא גם השאלה המהותית של שיתוף העם היהודי במעשה קליטת העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצטרפו לישיבה עוד שניים ממציעי הצעות החוק, חברי-הכנסת שטרן ולנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש לכם הערות, בבקשה.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשמוע קודם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו החלטנו, וגם היושבת-ראש ביקשה שהיום תהיה התייחסות יותר עקרונית של המשרדים.

יולי יואל אדלשטיין: הם יבהירו לנו אם יש להם בעיות עם סעיפים מסוימים ואם לא, ואחר-כך נקיים דיונים על-פי הסעיפים: דיור, בריאות וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: מה הס, בבקשה.

יואב הס: אני רוצה, ברשותך, להעיר כמה הערות קצרות.

יואב הס: קודם-כל, הועלה פה הענין של שיתוף-פעולה בין הסוכנות היהודית לבין משרד הקליטה.

יואב הס: אחת הבעיות שעולות היא שמשיתוף הפעולה הזה יוצא שהעולים נופלים בין הכסאות.

יואב הס: אני אתן דוגמה פשוטה שלפחות לי היא נראית תמוהה ביותר.

יואב הס: במרכז הקליטה במבשרת, מרוב שיתוף הפעולה הזה ומרוב ויכוחים מי צריך לדאוג שיהיו מקלטים במקום עבור העולים, עדיין אין מקלטים, למרות שהאנשים נמצאים שם כבר חודשים רבים.

יואב הס: אני חושב שזאת דוגמה קלאסית לדבר שלא יעלה על הדעת שיקרה.

יואב הס: אבל אם זה קורה בעניינים שקשורים לנושא בטחון, ודאי וודאי שזה קורה גם בנושאים אחרים.

יואב הס: שלא לדבר על זה שיש תורם שמוכן לתת את כל הציוד ההיקפי כדי לעשות את אותם מקלטים למועדונים, אבל אי-אפשר לעשות את זה, כי התשתית למקלטים עדיין לא מוכנה, והתורם הזה לא יטפל בתשתית.

יואב הס: יש ויכוח שכבר נמשך חודשים על חודשים.

יואב הס: פניתי לכולם בענין הזה, והם עדיין מתווכחים ביניהם מי צריך לדאוג לתשתית, אם זה ענין של ריצוף מקלטים, ונטות וצבע.

יואב הס: זאת שאלה חשובה מאד מי ידאג לזה, אבל עובדה שאף אחד לא דואג.

יואב הס: עם כל הכבוד לענין של הסעיפים בארצות-הברית, אם כן יקבלו או לא יקבלו, יש דברים בסיסיים שהעולים חייבים לקבל בלי השאלה בכלל מי יממן את זה.

יואב הס: זאת דוגמה אחת.

יואב הס: דוגמה שנייה, הוזכר פה ענין הדיור והענין של בני עולים.

יואב הס: אני לא מדבר על בני עולים שהיכולת התקציבית שלהם מאד-מאד דומה ליכולת של ההורים שלהם, והם לא מסוגלים לקנות דירה.

יואב הס: שלא לדבר על זה שבני העולים נחשבים לבני עולים גם עד גיל 25, למרות שבגיל 18 הם כבר חייבים ללכת לצבא, אבל את הזכות של ההורים הם לא מקבלים אם הם בני 24.5, אלא עד גיל 25 שזה גם כן דבר שלא נתפס.

יואב הס: אבל אני מדבר על עולים יחידים שיש להם תעודת עולה ויש להם זכאות לדיור, שמוצאים את עצמם ברחוב.

יואב הס: איזו מן מדינה זו שמביאה עולים ומשאירה אותם ברחוב?

יואב הס: זה דבר שקשה לעבור עליו לסדר-היום.

יואב הס: דבר נוסף הוא הביטוח הלאומי.

יואב הס: הביטוח הלאומי לא לוקח בחשבון שעולים חדשים, ובייחוד עולים חדשים מאתיופיה, מגיעים לבתי-ספר, מכניסים אותם לכתות נמוכות.

יואב הס: למה?

יואב הס: כדי לאפשר להם ללמוד יותר.

יואב הס: זה יפה מאד, זה רעיון מצוין.

יואב הס: אלא שבגיל 18 מתחילים לצבור לזכותם חוב שהם חייבים לביטוח לאומי, כי יש חוק שקובע שכל בן-אדם בגיל 18 צריך להתחיל לשלם לביטוח הלאומי.

יואב הס: אבל הם בכתה י' או בכתה י"א והם צריכים לשלם כסף.

יואב הס: אף אחד לא מודיע להם שהם חייבים כסף, תעזבו את בית-הספר ותלכו לעבוד כדי לשלם כסף לביטוח לאומי.

יואב הס: הם יודעים את זה כשהם עוברים כבר את הצבא, וגם אז לא מודיעים להם שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: ואחר-כך דורשים מהם חוב של כמה שנים לביטוח לאומי.

יואב הס: כשהם מתחילים ללמוד במכינה או באוניברסיטה הם מקבלים פתאום "לוקש" ומקבלים הלם, כי הם חייבים 4,000 או 6,000 שקל על אותם זמנים שהם למדו בתיכון.

יואב הס: חלק מהם עוזבים את המכינות ואת הלימודים באוניברסיטה ולא חוזרים לשם יותר, רק מפני שבאיזה שהוא אופן גם מאיימים עליהם שאם הם לא ישלמו את החוב, יעקלו להורים שלהם את הוידאו ואת הטלוויזיה, שזה הדבר היחיד שיכול להוות בשבילם כלי בידור, כי לקונצרטים אין להם כסף ללכת, וגם לא לסרטים.

יואב הס: אלה דברים שאני חושב שצריך לטפל בהם.

יואב הס: עד היום שמעתי תשובות רבות מהביטוח הלאומי.

יואב הס: כל יום אני מקבל טלפונים מחבר'ה שנמצאים במכינות, שאומרים לי: הלכנו לסניף במקום המגורים שלנו ואמרו לנו שאנחנו חייבים לשלם.

יואב הס: למרות שאני יודע ויש לי מכתב מפרופ' שטסמן, מנכ"ל הביטוח הלאומי, שיש בענין הזה איזה שהוא הסדר, אבל לאף אחד לא ברור איך ההסדר הזה צריך לפעול ומי צריך לשלם את הכסף.

יואב הס: עוד דבר קטן בנושא הבעלויות של בתי הספר, שהן הרשויות.

יואב הס: גב' שיפר דיברה על העברת הכספים בזמן.

יואב הס: אנחנו יודעים מתי הכספים האלה מגיעים לרשויות, ואנחנו יודעים שחלק מהרשויות נמצאות במצב כלכלי כל-כך קשה, בגלל שיש שם ישובים עתירי עולים שלא יכולים לשלם ארנונה וכו', והכסף במקום זה לא מגיע מאף מקור אחר – הכסף שמועבר לחינוך, לספרים, מגיע לרשות, לא מגיע לבית-הספר והילד הולך לבית הספר בלי ספרים.

יואב הס: איך רוצים שילד ילמד בלי ספרים?

יואב הס: אני חושב שעל נושא כזה צריך להקים ועדת חקירה, מי לקח את הכסף הזה, לאן הכסף הזה נעלם?

יואב הס: איך מחזירים לעולים את הכסף שנגזל מהם כדי לפצות אותם על מה שלא נתנו להם.

יואב הס: לבסוף, הערה קטנה בענין גילאי שלוש-ארבע.

יואב הס: אני מבקש שבחוק יהיה ברור שבני עולים בגיל שלוש-ארבע מקבלים את זה אוטומאטית, בלי שום קשר לשאלה איפה הם גרים.

יואב הס: כי מטילים את זה לפי ישובים, ולפעמים עולה שמצבו המשפחתי מאד-מאד קשה לא מקבל שום דבר רק מפני שהוא במקרה לא נפל במפה בנקודה הנכונה.

עו"ד ג'ודי וסרמן: חובת תשלום דמי ביטוח היא אוניברסלית והיא חלה על כלל התושבים במדינת ישראל.

עו"ד ג'ודי וסרמן: יש פטור כללי למתגייס מגיל 18 למשך 12 חודשים.

עו"ד ג'ודי וסרמן: מאחר שכאן נדרש פתרון ארוך טווח יותר לעולים חדשים מבני העדה האתיופית שלומדים עד גיל מאוחר יותר, לא היה נכון לעשות תיקון חקיקה ולפטור את כלל אוכלוסיית מדינת ישראל למשך מספר שנים בגלל שקבוצה קטנה לומדת עד גיל מאוחר יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אז מה הפתרון?

עו"ד ג'ודי וסרמן: לכן נעשה הסדר.

עו"ד ג'ודי וסרמן: לצערי, אני לא זוכרת בדיוק איזה גורם, אבל יש גורם שמחזיר להם את דמי הביטוח, או משלם ישירות למוסד לביטוח לאומי.

יואב הס: זה המנהל לחינוך התישבותי בתוך משרד החינוך.

יואב הס: הוא לא מממן כלום.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבאיזה שהוא שלב, בוודאי לא בדיון הזה, נצטרך לבדוק את זה.

יולי יואל אדלשטיין: כי אני זוכר הרבה מאד תלונות בענין הזה.

יורי שטרן: זה הרבה יותר מקובל ונפוץ בקרב עולי אתיופיה, אבל זה לא רק עולי אתיופיה.

יורי שטרן: במצבים כאלה מצאו את עצמם גם עולים מברית-המועצות לשעבר, מאותה סיבה.

יורי שטרן: כלומר, זה לא ייחודי לעדה האתיופית.

30095: מר הס ציין את הבעיות הקיימות ואני מסכים עם כל הדברים שהוא אמר.

30095: הבעיות קיימות.

30095: אני רוצה לברך את חברי הכנסת שהגישו את הצעות החוק לקליטת עלייה.

30095: אני חושב שזה מאד חשוב וחיוני להגן על העולים.

30095: כפי שכולם יודעים, מי שיותר מקבל זה מי שהוא יותר חזק, מי שיש לו פה ומי שיכול להפעיל כל מיני אמצעים.

30095: אבל אם יש חוק, הוא יכול להגן על כולם.

30095: תמשיכו בדרך הזאת.

30095: אנחנו אתכם וניתן את כל הגיבוי לדבר הזה.

יפת אלמו: גם אני רוצה לברך את כולם.

יפת אלמו: אבל אני רוצה לומר משהו.

יפת אלמו: יש עולים שהגיעו ב"מבצע משה", שהילדים שלהם הגיעו אתם, ובגלל שהם בני עולים אחרי שירות צבאי, שהם כבר נשואים ויש להם ילדים, כל המשפחה חיה יחד.

יפת אלמו: זה בלתי אפשרי.

יפת אלמו: אני מבקש שתעשו משהו בענין הזה ותקצרו את הזמן.

אסתר טובול: הערה קטנה לגבי העולים מארצות המערב.

אסתר טובול: העולים מהמערב אינם מקבלים סל קליטה ולכן הם נאלצים לעבור הרבה ועדות ערעורים בתוך כל המשרדים הממשלתיים.

אסתר טובול: לא קראתי את החוק ולא קיבלנו העתק או טיוטה של החוק, ולכן אני לא יכולה להתייחס לנושא.

אסתר טובול: אני מבקשת שלא תפגעו בעולים שמקבלים הטבות רק בגלל ועדות ערעורים.

אסתר טובול: זו זכותם לקבל את ההטבות האלה.

אסתר טובול: אם יהיה חוק, אנחנו נפגע בעולים רבים שמגיעים מהמערב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שלא.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מכיוון שהדאגה שלך, ואולי של התאחדויות אחרות, מאד מוצדקת, אני מציע להעביר את כל הניסוחים של הצעות החוק למועצת ארגוני עולים.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא קיבלתם אותן, תגשו אחרי הישיבה למנהלת הוועדה והיא תספק לכם את הניסוחים הטרומיים, ואם יהיו לכם הערות, מאד אשמח לשמוע אותן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לסכם את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: פנייתי שלי וגם של חברי הכנסת האחרים תהיה שכבר בעתיד הקרוב נתחיל את הדיונים עם משרדים שונים על הסעיפים הספציפיים בחוק שנוגעים למשרד זה או אחר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאפשר לחלק את ההערות ששמענו היום לשני חלקים.

יולי יואל אדלשטיין: יש הערות מקצועיות, ורק התחלנו לשמוע אותן, של משרדי ממשלה ייעודיים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שעוד יהיו לא מעט ויכוחים מקצועיים ואני בטוח שבסופו של דבר נגיע עם כל המשרדים האלה לפשרה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאן כמה סוגיות שהן לא מקצועיות.

יולי יואל אדלשטיין: סוגיית היחסים של המדינה עם הסוכנות היהודית היא לא סוגייה מקצועית.

יולי יואל אדלשטיין: היא הכרעה פוליטית, לא במובן של פוליטיקה מפלגתית, אלא הכרעה ברמה של ממשלה ושל הכנסת, ועמדתי האישית ידועה ואני בכלל לא בטוח שכל חברי הכנסת מסכימים אתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שלסוכנות היהודית אין מה לעסוק בתחום קליטת העלייה, ואת העמדה הזאת אני מביע לא מהיום.

יולי יואל אדלשטיין: בסך-הכל ממילא התהליך לכיוון של הפרדת סמכויות ושל הסוכנות היהודית שעושה פעילות חשובה ומבורכת בתחום העלייה תתרכז בתחום העלייה, ומשרדי ממשלה – גם אם תהיה חקיקה, קל וחומר – יעסקו בתחום קליטת העלייה, יכול להיות שהעולים רק ירוויחו ולא נשמע ספורים כפי ששמענו, שכולנו גם מכירים.

יולי יואל אדלשטיין: וגם נסיגת הסוכנות היהודית, שהיא לא אשמה בה, אלא שנובעת ממצב ההתרמה בחוץ-לארץ, אז אחר-כך דברים נופלים על משרדי ממשלה שונים, ובדרך-כלל זה קורה באמצע השנה כשאין לזה גם שום מענה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, אני מביע עמדה אישית.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי דברים חדשים, שאלת שאלה מאד חשובה, אם החוק הזה רק מעגן את המצב הקיים או שאנחנו רוצים לשנות דברים.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, יכולים להיות דברים מרחיקי-לכת.

יולי יואל אדלשטיין: דיברה כאן נציגת התאחדות עולי צרפת על מצב העולים במערב.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שכתוצאה מן החוק הזה באיזה שהוא שלב אנחנו גם נמצא קריטריונים שונים בנושא של הערכת מצב חברתי וסוציו-אקונומי של עולים.

יולי יואל אדלשטיין: אינני יודע, בשלב זה מוקדם לדבר על כך.

יולי יואל אדלשטיין: אבל ההכרעות האלה הן לא הכרעות מקצועיות.

יולי יואל אדלשטיין: אלה הכרעות שהוועדה הזאת, ובהמשך – המליאה והכנסת יצטרכו לקבל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני חושב שבשלב ראשון אנחנו נתרכז בדיונים מקצועיים עם משרדי ממשלה שונים, ובעקבות הדיונים האלה נחליט מה הכיוון המסתמן.

יורי שטרן: אפשר גם לשנות את ההסתכלות הגיאוגרפית שלנו ולהגדיר את העולים מהמערב כעולים מהמזרח הרחוק.

יולי יואל אדלשטיין: תלוי איך אתה עוקף את הגלובוס.

יולי יואל אדלשטיין: בנימה אופטימית זו אנחנו נסיים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאד לכל המשתתפים.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה נעולה.

יולי יואל אדלשטיין: - - - - - - - -