ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 20, 1999-11-23 10:00

נעמי בלומנטל: בוקר טוב, אני פותחת את הישיבה.

נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת סופה לנדבר ביקשה להעלות את נושא שיעור הכלואים בבתי כלא צבאיים, מקרב החיילים יוצאי מדינות חבר העמים, שהוא יחסית גדול יותר מאשר חלקם באוכלוסיה.

נעמי בלומנטל: השאלה היא רצינית מאד ותיכף אתן לחברת-הכנסת לנדבר גם להציג את הנושא ואת הפנייה שלה לוועדה.

נעמי בלומנטל: אבל אין ספק שאנחנו צריכים להיזהר מאד שלא יקרה כפי שקרה לנו עם העליה משנות החמישים, שכשאתה מסייר היום בבתי כלא, או מבקר שם, ואני הולכת לשם לא מעט, אתה רואה ש-90% מקרב האסירים במדינת ישראל הם בדרך כלל בנים של העולים משנות החמישים ואתה מזדעזע וחושב איפה טעינו כשהגענו למצב הזה.

נעמי בלומנטל: כי אתה אומר: רגע אחד, זה לא חלקם באוכלוסיה ולא היתה צריכה להיות שום סיבה שבבתי הכלא בארץ יישבו כ-90% מבני עדות המזרח.

נעמי בלומנטל: זאת אומרת, אנחנו שואלים את עצמנו איפה לא היינו בסדר.

נעמי בלומנטל: אין ספק שאנחנו צריכים להיות מאד-מאד זהירים שלא יקרה מצב כזה לגבי עולים חדשים שמגיעים לכאן, ולא חשוב מאיזו ארץ, אבל אין שום סיבה שבן-אדם שלא היה פושע, שלא רצה להיות פושע, שמתחילים לנתב לו איזה שהוא מסלול, אסור שהוא ייכנס למסלול הזה.

נעמי בלומנטל: אחד הדברים שאני זוכרת מחברים שלי, עוד כשאני שירתתי בצה"ל וגם אחר-כך הילדים שלנו, שתמיד חשבתי שצריך לעשות כל מאמץ בתקופה השרות הצבאי שחלילה אף אחד לא ייכנס לכלא צבאי.

נעמי בלומנטל: דרך אגב, יש שם תנאים קשים מאד.

נעמי בלומנטל: רוב הכלואים בבתי כלא צבאיים שפגשתי שם היו על עבירות סמים.

נעמי בלומנטל: כשאתה חושב איך למנוע מהצעירים, שלפעמים נתפסים למעשה קונדס, או לפעמים חושבים: אם לא אחזור לצבא ביום שהייתי צריך לחזור ואחזור אחרי יומיים-שלושה, זה לא נורא - אני מאד חוששת מזה.

נעמי בלומנטל: זה גיל מסוכן, גיל שהאישיות עדיין לא לגמרי מעוצבת, וישיבה בכלא צבאי יכולה לדרדר אותך לכל חייך.

נעמי בלומנטל: לכן אני מאד שמחה שהעלית את הנושא החשוב הזה, ואם אמנם יש תופעה כזאת, השאלה היא איך למנוע אותה.

נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לחברת-הכנסת לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: אני רוצה לפתוח ולהגיד שאני גאה בצבא הגנה לישראל כמו שאני גאה בעליה שבאה למדינת ישראל.

סופה לנדבר: עם זאת, אני רוצה לומר שעליה זה לא פיקניק, זה דבר מאד-מאד קשה ובגלל זה ייתכן שיש פרובלמטיקה רבה, שאנחנו כחברי הכנסת נתקלים בה.

סופה לנדבר: מיותר להגיד שנכתבו כמה מאמרים די קשים על השפלה של עולים חדשים בצבא, על השפלה בכלא ועל השפלה בכלל ועל טיפול לא זריז.

תא"ל און רגוניס: מי אמר שזה נכון מה שכתוב במאמרים?

סופה לנדבר: אני חושבת שאחרי הדיון הזה נצטרך לעשות הערכה לגבי הטיפול, שיהיה יותר מזורז.

סופה לנדבר: אני זוכרת את הישיבות שהיו לנו בענין זה.

סופה לנדבר: לפני-כן חברת-הכנסת מרינה סולודקין טיפלה בעניינם של חיילים עולים.

סופה לנדבר: עכשיו היא סגנית שרה, ואולי בגלל זה הלחץ נופל עלינו.

סופה לנדבר: כאשר אני התחלתי להזמין את האנשים לוועדה, נתקלתי בבעיה של פחד.

סופה לנדבר: אני יכולה לספר על מקרה שטיפלתי לפני שנתיים, שהיה מגעיל ופגוע.

סופה לנדבר: כאשר חייל התקשר ואמר: אמא ואבא נמצאים עכשיו בעבודה מחוץ למדינת ישראל.

סופה לנדבר: יש לי שתי אחיות.

סופה לנדבר: תעשי לי טובה, תתקשרי ותבקשי שיתנו לי שבועיים עד שהוריי יחזרו, כדי שאוכל לטפל בשתי האחיות שלי , ואחר-כך אני מוכן לעשות כל דבר שהצבא ידרוש ממני.

סופה לנדבר: התקשרתי אל המפקד ודיברתי אתו, וחשבתי שמצאתי אוזן קשבת.

סופה לנדבר: למחרת כשהבחור חזר ליחידה הוא נשלח לכלא.

סופה לנדבר: אני ביקרתי אותו בכלא, הסתכלתי ואמרתי: יכול להיות שלא הייתי צריכה להרגיז את המפקד שלך, כי הוא כנראה יותר מדי רגיש .

סופה לנדבר: יש לי כמה מקרים.

סופה לנדבר: נמצאת פה מירה פיסרבסקי.

סופה לנדבר: אני חושבת שיש גם טיפול וגם רשלנות של הצבא, ויכול להיות שהצבא הוא חלק מהחברה וכאשר בחברה יש שנאה לעליה, יש שנאה אצל המפקדים.

סופה לנדבר: אני רוצה להצביע עכשיו על בעיה בחברה, ואני מבינה שבישיבה השנייה שלנו היום נדון בדבר כואב מאד.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לאנשי הצבא שיושבים אתנו, שבצבא קורים דברים מאד-מאד קשים.

סופה לנדבר: יכול להיות שאתם מדברים בשתי שפות שונות.

סופה לנדבר: יכול להיות שבן-אדם חושב שהוא מגיע לצבא, שהוא הגאווה של מדינת ישראל, והוא יכול למצוא שם אוזן קשבת.

סופה לנדבר: כאשר אנחנו הוותיקים מטפלים בילדים שלנו, יש לנו שפה, יש לנו קשר ואנחנו יודעים להגיע לכל נקודה.

סופה לנדבר: נמצאת פה ורה ידידיה, עורכת ראשית של תוכנית "היום" בשפה הרוסית, ערוץ 33 ויש לה עכשיו תוכנית שעוסקת בחיילים.

סופה לנדבר: תא"ל רגוניס, אתה שאלת: מי אמר שמה שכתוב בעתונים הוא נכון?

סופה לנדבר: לא חשבתי שבמדינת ישראל כותבים שקרים בעתון "הארץ".

תא"ל און רגוניס: כל מה שכתוב בעתון זה נכון?

סופה לנדבר: כל מה שכתוב בעתון זה שקר.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, אבקש שגב' פיסרבסקי תציג את המקרה הדי מזעזע של חתנה.

סופה לנדבר: יש לנו פניות דומות של השפלה, דברים שקורים לחיילים.

סופה לנדבר: בכל מקרה צריך לטפל ולמצוא לו פתרון.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא נכון שבצבא יש השפלה.

סופה לנדבר: אני לא חושבת שבצבא הגנה לישראל יכול לקרות דבר כזה.

סופה לנדבר: החברה הישראלית היא של כולנו וצריך לטפל בחיילים כמו שאבא ואמא מטפלים בילד והם אמנם מצפים שבנם יקבל את הטיפול הראוי בצבא.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

מירה פיסרבסקי: בעלה של בתי יושב עכשיו בכלא צבאי.

מירה פיסרבסקי: למעשה בתי היתה צריכה לבוא לכאן במקומי, אבל היא בהריון בחודש שביעי, מאושפזת עכשיו בבית-חולים עם חשש ללידה מוקדמת.

מירה פיסרבסקי: יש לה תאומים, אחרי טיפולים שהיא ובעלה עברו.

מירה פיסרבסקי: הוא בן 27 – 28.

מירה פיסרבסקי: הוא עלה לארץ ב-1993, אחרי תאונת דרכים שהוא עבר ברוסיה.

מירה פיסרבסקי: יש לו פלטינה בשתי הרגליים.

מירה פיסרבסקי: הוא הגיע לארץ ועבר דרך לשכת הגיוס.

מירה פיסרבסקי: בשנת 1994 הוא היה ברוסיה, לאחר שקיבל אישור מהצבא לצאת לחו"ל.

מירה פיסרבסקי: כשהוא חזר אמרו לו: תחכה להזמנה, יזמינו אותך.

מירה פיסרבסקי: הם גרו אז במושב אביחיל, אחר-כך עברו לנתניה, והכתובת שלהם היתה ידועה ללשכת הגיוס.

מירה פיסרבסקי: הם גרים שם כבר ארבע שנים והוא לא קיבל שום דבר מהצבא.

מירה פיסרבסקי: הוא עבד במקום אחד, ובתי עובדת כבר שבע שנים במשרד נסיעות בנתניה.

מירה פיסרבסקי: זאת אומרת שאם הצבא רצה למצוא אותו לא היתה שום בעיה.

מירה פיסרבסקי: ההורים של חתני גרושים.

מירה פיסרבסקי: רק אביו נמצא בארץ והוא התחתן פעם שנייה.

מירה פיסרבסקי: אמו נשארה ברוסיה ולפני שנה היא נהרגה שם.

מירה פיסרבסקי: בסוף אוגוסט הוא רצה לנסוע לרוסיה לקבר של אמו, וכשהוא פנה ללשכת הגיוס כדי לקבל אישור, הכניסו אותו לכלא ולא נתנו לו לצאת משם.

נעמי בלומנטל: בלי שהוא ידע קודם שום דבר?

אופיר פינס-פז: אם הוא היה יודע שהוא עריק ושמחפשים אותו הוא לא היה הולך ללשכת הגיוס.

אופיר פינס-פז: זה הסימן הטוב ביותר שהוא לא התחמק.

מירה פיסרבסקי: אם הוא היה רוצה להתחמק מהצבא, הוא לא היה הולך לשם.

מירה פיסרבסקי: עד עכשיו הוא עצור.

גדעון עזרא: היה לו משפט?

מירה פיסרבסקי: כשרופא אורטופד בדק אותו, אז בלי צילומים ובלי לעשות בדיקות, הוא רק אמר לו להרים את המכנסיים וקבע לו פרופיל 97.

מירה פיסרבסקי: בן-אדם שיש לו פלטינה בשתי הרגליים, וגם בעיה בראש כתוצאה מתאונת הדרכים שהיתה לו, נותנים לו פרופיל כזה.

מירה פיסרבסקי: הוא נשפט וקיבל עונש לשבת בכלא 15.5 חודשים, עם פרופיל 97.

מירה פיסרבסקי: בתי היתה צריכה לקחת עורך-דין ושילמה לו 3000 דולר.

מירה פיסרבסקי: העורך-דין הצליח לקצר את תקופת המאסר ל-4.5 חודשים.

מירה פיסרבסקי: 4.5 חודשים זה בדיוק אמצע ינואר, שאז בתי צריכה ללדת.

מירה פיסרבסקי: הם גרים בנתניה בשכירות ואני גרה באשדוד.

מירה פיסרבסקי: לפני כחודש בתי מסרה לרופאה את כל המסמכים לפיהם אסור לה לעבוד והיא צריכה לשכב בשמירת הריון.

מירה פיסרבסקי: התעוררה בעיה של תשלום שכר-דירה, כי בעלה לא עובד כבר כמה חודשים.

נעמי בלומנטל: באיזה כלא הוא נמצא?

מירה פיסרבסקי: בכלא 6.

מירה פיסרבסקי: לפני-כן הוא היה בצריפין.

מירה פיסרבסקי: יש לו פטור מנעליים צבאיות.

מירה פיסרבסקי: הוא בחור רציני מאד ועושה מאמצים גדולים כדי לעבוד ולחיות כאדם רגיל.

מירה פיסרבסקי: כשאמרו לו לעשות משהו בצבא, הוא לא רצה לעשות מה שאמרו לו והסביר שהרגליים כואבות לו, אז הענישו אותו ושליש מתקופת המאסר שהורידו לו והוא היה צריך להשתחרר בסוף נובמבר, האריכו לו את המאסר עד סוף דצמבר.

מירה פיסרבסקי: אני לא מבינה למי נותנים עונש.

מירה פיסרבסקי: אני חושבת שבזה מענישים את הבת שלי שמאושפזת עכשיו בבית-חולים.

מירה פיסרבסקי: אני עובדת, אני לא יכולה לנסוע אליה כל יום, ויש לי עוד בן בצבא.

מירה פיסרבסקי: אני לא מבינה איך אפשר לעשות דבר כזה.

מירה פיסרבסקי: בתי קיבלה אישור לבקר את בעלה, וכשהיא חזרה מאחד הביקורים אצלו היא אמרה לי: עמדתי שם שעה וחצי, ואולי יותר, אשה בהריון ולא נתנו לי להיכנס.

מירה פיסרבסקי: אמרו לי שהוא לא נמצא שם, בזמן שהוא עמד מהצד השני של הדלת ולא נתנו לי להיכנס.

מירה פיסרבסקי: עשו לי את זה "דווקא", כי אחרת אני לא מבינה איך אפשר לעשות דבר כזה.

תא"ל און רגוניס: את יכולה לתת לי את שמו ?

מירה פיסרבסקי: שמו אנדרי פיימן, כלא 6.

סופה לנדבר: רציתי להדגיש שזה מקרה כואב.

סופה לנדבר: יש עוד מקרים כאלה, אבל חלק גדול מהאנשים מפחדים לפנות.

אופיר פינס-פז: המקרה על פניו נשמע מזעזע, אבל אני בטוח שכמו לכל ספור גם לספור הזה יש בוודאי גם צד שני וצריך לשמוע אותו, למרות שאנחנו מאד מזדהים עם הספור שאת סיפרת פה.

אופיר פינס-פז: אני עקבתי אחרי הענין הזה בתשומת-לב, ואני יודע שהיתה שם קבוצה יותר מנהיגה, היתה קבוצה יותר נגררת, כמו בכל דבר מהסוג הזה שקורה.

אופיר פינס-פז: אבל אני חושב שזה מקרה שצריך היה להדליק את כל הנורות האדומות, גם אצלנו כמי שעוסקים בקליטת העליה, וגם בצה"ל כמי שהמקרה הזה קרה בתחומו.

אופיר פינס-פז: אני יודע שאנשים שם נענשו, חיילים הועמדו לדין וחלק מהעולים נענשו לתקופות מאסר די ארוכות .

אופיר פינס-פז: אני שואל בצד הפראקטי איך צה"ל מתייחס לעולים חדשים בכלל.

אופיר פינס-פז: השאלה איך זה מגיע לגדוד, לפלוגה בסוף העולם – זו שאלה אחרת.

אופיר פינס-פז: אבל השאלה מה קורה בבתי הסוהר הצבאיים.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, האם באמת יש משהו בתחושה הסובייקטיבית, שהאנשים האלה מופלים לרעה, אולי יש הבדלי מנטאליות, אולי יש שוני תרבותי, אולי יש סתם התעללויות ממש.

אופיר פינס-פז: אם הספור של גב' פיסרבסקי נכון, שבגלל זה שהוא סירב למשהו ביטלו לו את השליש, זה נשמע לי על פניו דבר מופרך.

תא"ל און רגוניס: אין דבר כזה.

אופיר פינס-פז: אני שמעתי צד אחד ואני בטוח שיש גירסה נוספת, אבל יכול להיות שיש הבדלים כל-כך גדולים.

אופיר פינס-פז: מצד שני, אני טיפלתי במקרה של סוהר בבית-סוהר צבאי, שהוא ירושה.

אופיר פינס-פז: קבוצה של עולים חדשים, שהיו אסירים אצלו, קרעו לו את הצורה, תסלחו לי על הביטוי, בפאב בקיבוץ צרעה ביום ששי בלילה כשהם תפסו אותו, ועשו בו שמות.

אופיר פינס-פז: האיש הזה כמעט מת.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את המשפחה, שפנתה אלי לסייע בענין הזה.

אופיר פינס-פז: בתי הסוהר הצבאיים הם באמת לא כל-כך מפוקחים.

אופיר פינס-פז: יושבת-ראש הוועדה ואני ביקרנו פעמים רבות בבתי-סוהר רגילים.

אופיר פינס-פז: אני כחבר-הכנסת ביקרתי בבתי-סוהר ישראלים אזרחיים מאלף סיבות שבעולם: עובדים זרים, נשים, ומה לא.

אופיר פינס-פז: לא הייתי אף פעם בבית-סוהר צבאי.

אופיר פינס-פז: מה זה אומר?

אופיר פינס-פז: יש הרבה פחות פיקוח ציבורי.

אופיר פינס-פז: אפילו ועדת החוץ והבטחון, האם היא מטפלת בבתי-סוהר צבאיים?

אופיר פינס-פז: מה פתאום?

אופיר פינס-פז: היא מטפלת בדברים האסטראטגיים של צה"ל.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שהעדר הפיקוח הציבורי הזה מוביל לדברים מאד חמורים.

אופיר פינס-פז: לא שצה"ל רוצה בהם.

אופיר פינס-פז: אני לא חושד ברמטכ"ל ולא בראש אכ"א שהוא רוצה אחרת ממני.

אופיר פינס-פז: אבל בין זה לבין מה שקורה בשטח יכול להיות שיש פער וקורים דברים שאסור שיקרו.

נעמי בלומנטל: אני זוכרת שאחד הדברים שדי זעזעו אותי בזמנו, שאין כמעט פיקוח.

נעמי בלומנטל: הכל משפטים פנימיים.

נעמי בלומנטל: חייל או חיילת, האינסטנציה של הערעור שלו והבקשה שישמעו אותו היא רק בתוך בתי הכלא.

נעמי בלומנטל: אני מציעה שנעשה סיור בכלא צבאי.

אופיר פינס-פז: זה פותח נושא יותר רחב, שאני לא בטוח שזה המקום לדון בו.

אופיר פינס-פז: אולי צריך לדון בו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: בא חייל עריק בן 18 והוא הולך לבית-משפט צבאי.

אופיר פינס-פז: התחושה שלי היא שאין לו את אותם אמצעי הגנה, הוא לא יכול להתייעץ עם עורך-דין.

אופיר פינס-פז: השופט הוא לא אותו שופט.

אופיר פינס-פז: זה לא אותו דבר.

תא"ל און רגוניס: אתה טועה.

אופיר פינס-פז: תא"ל רגוניס, אשמח אם תוכל למסור לנו פרטים, לפחות ברמה הסטטיסטית.

גדעון עזרא: נדמה לי שמספר העולים שהגיעו מברית-המועצות לשעבר, וגם מאתיופיה, מחייב טיפול מלווה ומקצועי של אנשים מקרב האוכלוסיה הזאת.

גדעון עזרא: אני שואל אם ומה נעשה על-מנת שאדם בעל אוריינטציה רוסית יימצא ליד מקבלי ההחלטות בנושאים הללו.

גדעון עזרא: ואם אין, כדאי שיהיה תפקיד מוגדר בענין הזה.

גדעון עזרא: לפי דעתי זה יכול לחסוך הרבה מאד בעיות.

גדעון עזרא: דבר שני.

גדעון עזרא: אני שומע כל הזמן על אנשים שלא מגייסים אותם בכלל, ופתאום אתה רואה התעקשות חסרת פשרות על בחור בן 27 שהתגייס.

תא"ל און רגוניס: אני אסביר לך.

גדעון עזרא: אשמח מאד לשמוע את הסקירה שלך לפני שנמשיך.

מירה פיסרבסקי: אמרתי שנתנו לו פרופיל 97, אבל כשלקחנו עורך-דין, הוא דאג שאנדרי יעבור בדיקה אצל רופא.

מירה פיסרבסקי: אני ראיתי את המכתב שהעורך-דין כתב, ובו בקשה שיתנו לו רופא דובר רוסית, ולא היה רופא דובר רוסית.

מירה פיסרבסקי: אבל כן עשו לו צילומים, ואחרי שבדקו אותו שוב, הוא עמד על כך שרופא דובר רוסית יבדוק אותו, ואז הורידו את הפרופיל שלו ל-64 שלב ב'.

סופה לנדבר: כדאי לתבוע את הצבא שיחזיר למשפחה את הכסף שהיא שילמה לעורך-דין.

יולי יואל אדלשטיין: שתי נקודות.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: חלק מן הדברים שאנחנו רואים ושומעים לגבי עולים חדשים וגיוסם נובעים הרבה מאד מהסביבה התומכת: המשפחה, החבורה מסביב.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו יודעים מה קורה בארץ עם כל הבקורת שלנו ועם כל התחקירים שמתפרסמים לפעמים על השתמטות ועל רופאים ששיתפו פעולה עם מתחמקים מן השרות, אבל עדיין – ויש פה עובדי משרד הקליטה שהיו אתי אז – ואני זוכר שב-1996 הייתי בבית-ספר לחיילים-עולים ליד כרמיאל בטכס סיום של כמה מאות חיילים.

יולי יואל אדלשטיין: ביציע להורים, שבדרך-כלל צריכים להיות, רק אמא אחת הגיעה.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו יודעים מה קורה בסיום של כל קורס כזה מבחינת כלל האוכלוסיה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת נקודה אחת שאנחנו צריכים תמיד לקחת בחשבון כוועדה כדי לתת את כל הפתרונות האפשריים.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: חבר-הכנסת אופיר פינס-פז גם כן התייחס לנושא של פחות פיקוח ובתי כלא אולי יותר סגורים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר שמבחינת שיתוף הפעולה עם צה"ל בכלל ועם אכ"א בפרט, ברגע שהעובדים שלנו ביקשו לערוך סיור ולבדוק, כולל שיחה עם חיילים, כולל גישה לכל תיק ולראות אותו, גם המנכ"לית הקודמת של משרד הקליטה וגם העוזרים שלי תמיד נענו, בלי נסיון להראות להם רק מקרים סבירים וכו'.

יולי יואל אדלשטיין: כל אסיר, כל תא וכל כלא צבאי נפתחו ונבדקו.

יולי יואל אדלשטיין: כך שאם הוועדה הזאת תרצה לעסוק בזה, אני סמוך ובטוח שמבחינת צה"ל יהיה שיתוף-פעולה.

נטאשה קורץ: אני חושבת שהמקרה של רומן פיין הוא ממש בכיוון הזה.

נעמי בלומנטל: אני מציעה שנשמע קודם את תא"ל און רגוניס ואחר-כך נשמע את רומן פיין.

נעמי בלומנטל: היינו רוצים לשמוע נתונים על אחוז העולים שנמצאים בבתי הכלא הצבאיים, ודברים נוספים שהעלו חברי הכנסת.

נעמי בלומנטל: האם יש אדם מיוחד בצה"ל שממונה על כל הנושא של עולים חדשים, הן מברית-המועצות לשעבר והן מאתיופיה?

נעמי בלומנטל: בבקשה.

תא"ל און רגוניס: אומר לכם משהו מבחינתי אישית.

תא"ל און רגוניס: א.

תא"ל און רגוניס: חבל לי שנושאים עולים דרך התקשורת לוועדה כזאת.

תא"ל און רגוניס: אני חושב שאם זה מעניין את האנשים ואם זה מעניין אתכם כחברי הכנסת, לא היתה לי עוד הזדמנות אחת להציג לכם את כל הפעילות של נושא קליטת העליה, וכל פעם אתם מעלים רק נושא עם בעיה כי צץ משהו בתקשורת.

תא"ל און רגוניס: אני חושב שזה לא תקין, כך לא מתייחסים ברצינות לנושא, ואם אתם רוצים ללמוד, אני מזמין אתכם לביקור בצבא.

תא"ל און רגוניס: תבואו לבקר, ללמוד, או תתנו לי הזדמנות אפילו כאן להציג את כל הפעילות של צה"ל, מה אנחנו עושים לטובת קליטת העולים בצורה אמיתית ונכונה.

נעמי בלומנטל: נדמה לי שדווקא אתה לא יכול להתלונן על הוועדה מההיבט הזה, כי הופעת כאן לא אחת והיה בזמנו הקטע של העולים מאתיופיה - - -

תא"ל און רגוניס: גם בפעם הקודמת וגם בכנסת הקודמת סיכמת שאנחנו נבוא ונציג לכם את נושא קליטת העליה מהתחלה ועד הסוף.

נעמי בלומנטל: ואתם הצגתם לנו.

תא"ל און רגוניס: לא הצגנו.

נעמי בלומנטל: אנחנו יכולים גם לבדוק בפרוטוקולים.

נעמי בלומנטל: אתה הצגת לא אחת, אולי לא את כל התמונה שרצית להציג, אבל גם בקשר לתושבים חוזרים, ועוד.

תא"ל און רגוניס: הצגנו חלקי דברים.

תא"ל און רגוניס: כל פעם שעולה משהו בתקשורת אתם קוראים לנו להציג משהו נקודתי.

תא"ל און רגוניס: חברת-הכנסת לנדבר התייחסה לכתבה שהיא לא נכונה, מגמתית מאד.

סופה לנדבר: אז למה לא אמרתם שזה לא נכון?

תא"ל און רגוניס: למי אני אגיד?

תא"ל און רגוניס: הכתבת הזאת תפרסם את זה?

תא"ל און רגוניס: דבר שני, אני אומר לכם שהצבא פתוח לגמרי, גם לבקורת, ואפשר לבדוק את הדברים.

תא"ל און רגוניס: אני חושב שאתם עושים גם עוול לעולים בדרך שאתם מעלים את הדברים, כי מרבית העולים משתלבים בצורה טובה מאד בצבא.

תא"ל און רגוניס: דרך חריגים עושים עוול למרבית העולים, ואני חושב שזו טעות, גם מבחינתך להעלות את הדברים בצורה זו.

סופה לנדבר: אתה לא צודק, אבל נשמע את הנתונים.

תא"ל און רגוניס: אני אתן לכם נתונים.

נעמי בלומנטל: אני מקבלת את ההצעה שלך לתת לנו סקירה הרבה יותר רחבה, ואם גם יש לכם חלוקה של עולים מהארצות השונות, אם יש התייחסויות שונות ואם יש אחראים לנושא.

יולי יואל אדלשטיין: גם מבחינת צה"ל, אפשר להזמין את קצין חינוך ראשי .

יולי יואל אדלשטיין: תא"ל רגוניס מטפל בהיבט מסוים של הענין.

נעמי בלומנטל: בנוסף לכך, אם למשל בסדנאות, או בבית-לספר לקצינים יש הרצאות מיוחדות בהקשר הזה.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

תא"ל און רגוניס: אני לא אומר שאין בעיות ולא אומר שלא צריך לטפל יותר טוב.

תא"ל און רגוניס: לשמחתי, אני יכול לציין מאד לטובה את שיתוף הפעולה עם משרד הקליטה, גם עכשיו עם סגנית השרה מרינה סולודקין וגם בתקופתו של חבר-הכנסת יולי אדלשטיין כשר הקליטה, וגם עם כל הצוות של משרד הקליטה שנמצא כאן, וגם עם ערוץ 33, שמי שיזם את הקשר הזה הוא משרד הקליטה.

תא"ל און רגוניס: כל התוכנית שאנחנו עושים עם ערוץ 33 זה בדיוק כדי להביא את הצבא לתוך הבתים, כדי לחזק את התמיכה של ההורים.

תא"ל און רגוניס: אני חושב שזו תוכנית טובה מאד, וגם נבדוק אותה בסקרים כשנעשה אותה.

תא"ל און רגוניס: אם רוצים ללמוד ולהכיר, צריך להבין את כל התפיסה שלנו, את כל האסטראטגיה, איך אנחנו מטפלים בעולים, וגם להגיע בסופו של דבר לנתונים.

תא"ל און רגוניס: עובדתית אנחנו לא התחמקנו מהנושא.

תא"ל און רגוניס: המקרה שהיה לפני שנתיים וחצי הדליק לנו הרבה מאד נורות אדומות.

תא"ל און רגוניס: יותר מזה, משרד הקליטה ביקר בכלא 4 ביקור משמעותי, ואנחנו הקמנו ועדה שתיכף אציג את עיקרי הממצאים והנתונים שלה.

תא"ל און רגוניס: אבל חשוב לי לציין ולומר שאני גא בעשייה של הצבא.

תא"ל און רגוניס: אני אישית גא במה שאני עושה.

תא"ל און רגוניס: אני גא בהישגים שהם הגיעו אליהם, ואומר לכם עכשיו מעט מההישגים של העולים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שיש לנו פה אי-הבנה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא משרד הקליטה.

אופיר פינס-פז: אנחנו ועדת כנסת שכל תפקידה, כפי שאני רואה אותו, הוא לקחת נושא מצומצם ולנסות לטפל בו.

תא"ל און רגוניס: אבל אתם צריכים לדעת את הנתונים.

אופיר פינס-פז: לא, אנחנו רוצים לדעת את הנתונים רק על בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: אנחנו מדברים עכשיו על בתי סוהר.

אופיר פינס-פז: יש פה הצעה לסדר-היום.

אופיר פינס-פז: זה כמו שתגיד לי עכשיו שאני בודק משהו בוועדת החוקה.

תא"ל און רגוניס: זה לא מה שיושבת-ראש הוועדה שאלה אותי.

תא"ל און רגוניס: שאלת אותי מה אנחנו עושים בבית-ספר לקצינים ובפעילויות אחרות.

אופיר פינס-פז: נכון לרגע זה, זה לא מעניין אותי.

אופיר פינס-פז: הזמינו אותנו לדיון בנושא מסוים.

נעמי בלומנטל: תא"ל רגוניס, אם אתה יכול לתת לנו גם נתונים וגם מה אתם עושים, ונקיים ישיבה נוספת.

סופה לנדבר: כמה אנשים נמצאים כרגע בבתי סוהר וכמה מהם יוצאי חבר המדינות.

תא"ל און רגוניס: חבר-הכנסת פינס, אני מתכוון לכל דבר שאמרת.

תא"ל און רגוניס: גם כואב לי שזה כך נעשה, גם אישית.

תא"ל און רגוניס: היעד המרכזי שלנו הוא לקלוט את העולים ולשלב אותם בשירות משמעותי בצבא.

תא"ל און רגוניס: שירות משמעותי פירושו בתפקידים משמעותיים, ואת אלה שניתן – לשלב אותם בתפקידי פיקוד.

תא"ל און רגוניס: מבחינת נתונים.

תא"ל און רגוניס: אני אומר לכם עוד פעם, אנחנו גאים בהם וזה מראה על השתלבות טובה של העולים, ולא נכון דרך החריגים ליצור להם איזו שהיא תדמית שהם משתמטים או שהם לא משרתים כמו שצריך.

תא"ל און רגוניס: יש לנו סדר-גודל של 20% שמשובצים כלוחמים ביחידות הקרביות.

תא"ל און רגוניס: החלק הגדול נמצא בחי"ר, במג"ב, בשריון, בנ"מ, בתותחנים, בהנדסה, בחיל הים, בחיל האוויר – במכלול של היחידות.

נעמי בלומנטל: זאת אומרת 20% מכלל המשרתים בצבא.

תא"ל און רגוניס: מכלל העולים המשרתים.

תא"ל און רגוניס: בהשוואה לוותיקים, כמדד להשוואה, הם עומדים על כ-24% כלוחמים.

תא"ל און רגוניס: אני אומר לכם שזה יפה מאד, בבעיות האובייקטיביות, בבעיות הכלכליות ובבעיות של הסתגלות למדינת ישראל.

תא"ל און רגוניס: אם נסתכל במגמות של השנים האחרונות, מתחילת שנות התשעים עד מה הגענו היום, יש כל הזמן תהליך של השתפרות, וזה לזכותם של העולים.

תא"ל און רגוניס: דרך אגב, לבוגרי נעל"ה – נוער עולה לפני הורים – שם המצב עוד הרבה יותר טוב.

תא"ל און רגוניס: שם סדר-גודל של 75% משובצים ליחידות הלוחמות, וגם בהיבט של שרידות בצבא, מרביתם נשארים שלוש שנים מלאות, וחלק גדול מהם הולך לקצונה.

תא"ל און רגוניס: בהיבט של קצינים ומשרתי קבע יש לנו גידול משנת 1992 עד שנת 1998 של 300% במספר הקצינים ואנשי הקבע.

תא"ל און רגוניס: גם נתון זה בפני עצמו הוא יפה מאד.

נעמי בלומנטל: ולאן זה מגיע בהשוואה לוותיקים?

תא"ל און רגוניס: בהשוואה לוותיקים – המיצוי לקצונה יותר גבוה משל הוותיקים, שזה הישג בפני עצמו.

נעמי בלומנטל: המיצוי לקצונה מבין משרתי הקבע?

תא"ל און רגוניס: כן.

אופיר פינס-פז: זה שיש עליה זה לא מפתיע אותך.

תא"ל און רגוניס: להיפך, אנחנו גאים בזה.

תא"ל און רגוניס: בהיבט של הסתכלות אובייקטיבית על הנתונים – זה קשור לדיונים אחרים שהיום נמצאים בעין הסערה על העוני במדינה, אבל אני מנתק את זה מהדבר הזה.

תא"ל און רגוניס: אני רוצה להגיד שאנחנו בצבא, בהיבט של היקף הזכאים לתשלומי משפחה, יש גידול משמעותי בין השנים 1993 ל-1998.

תא"ל און רגוניס: נכון להיום 31% מקרב העולים יוצאי חבר העמים מקבלים תשלומי משפחה.

תא"ל און רגוניס: תשלומי משפחה חלקם מגיעים ליותר משכר של משרת קבע, ומגיעים גם ל-4000 שקל: אם נשוי עם ילד, אם נשוי, אם ההורים לא עובדים.

תא"ל און רגוניס: יש לנו מפתחות שלפיהם אנחנו עובדים.

תא"ל און רגוניס: עם שכר-דירה, עם מה שאנחנו קוראים תשלומי משפחה, עם המשכורת השוטפת, עם המענק שמקבלים ממשרד הקליטה.

גדעון עזרא: גם כשהחייל נמצא בבית-סוהר?

תא"ל און רגוניס: זה נבדק פרטנית, תלוי מה העבירה.

תא"ל און רגוניס: אנחנו משלמים עד 4100 שקל ויותר, שזה יותר גבוה משכר המינימום במשק .

סופה לנדבר: אחרי שהפנייה מגיעה אליכם אתם מבקרים בבית ובודקים מה המצב?

תא"ל און רגוניס: וזה 31%.

תא"ל און רגוניס: לשם השוואה, מול הוותיקים שהם 2%.

תא"ל און רגוניס: זה אומר שאנחנו מתייחסים ברגישות מאד גבוהה, ואחר-כך אני אתייחס אל התהליכים שאנחנו עוברים, וגם לכלא.

תא"ל און רגוניס: דרך אגב, לא יכול להיות שמגיעים לוועדה, מביאים דוגמאות, ולא אומרים לנו מראש את הדוגמאות, ומצפים מאתנו שנבוא לכאן מוכנים.

אופיר פינס-פז: זה גם טוב לנו לדעת את התשובה.

תא"ל און רגוניס: זאת התייחסות לא רצינית אחר-כך.

תא"ל און רגוניס: וזאת לא פעם ראשונה.

סופה לנדבר: אנחנו מקווים לקבל מחר את התשובה.

תא"ל און רגוניס: אלה שביקרו בצבא, ואני מתייחס ליולי אדלשטיין ולאנשי משרד הקליטה, המפקדים אוהבים את העולים ואוהבים לטפל בעולים.

סופה לנדבר: לא כולם.

אופיר פינס-פז: זו אמירה כל-כך גורפת.

תא"ל און רגוניס: זו אמירה גורפת שאני עומד מאחוריה.

תא"ל און רגוניס: תמיד יש חריגים, ואני לא מדבר עכשיו על חריגים.

יולי יואל אדלשטיין: אני תמיד מציין את שיתוף הפעולה לטובה, אבל מה לעשות, משנת 1990 אני הרציתי בקורסים בהר גילה, בקורסים למג"דים, ואז עוד לא הייתי שר ולא חבר-כנסת, והם אמרו לי בדיוק מה שהם חושבים.

יולי יואל אדלשטיין: אתם עושים עבודה אדירה, אבל אי-אפשר לומר "כולם אוהבים".

יולי יואל אדלשטיין: יש חבר'ה מרקע מסוים.

סופה לנדבר: אני אומרת שחלק מהחברה שונא את העולים מחבר המדינות, ובגלל שהצבא הוא חלק מהחברה, אני מתארת לעצמי שמה שאמרת הוא נכון.

תא"ל און רגוניס: לגבי חיילים בודדים - מחבר המדינות יש לנו 24% חיילים בודדים.

תא"ל און רגוניס: מול ותיקים זה 1% בלבד, וגם הם זוכים להתייחסות ולטיפול פרטני, כולל מענקים וכספים.

סופה לנדבר: בודדים הכוונה היא שההורים נמצאים בחו"ל?

תא"ל און רגוניס: כן.

תא"ל און רגוניס: יכול להיות גם שההורים בארץ, אבל אין לו קשר אתם, וגם אז אנחנו מכירים בו כבודד, וזה טיפול פרטני.

תא"ל און רגוניס: להשכלה כללית, למול כלל העולים, לאו-דווקא יוצאי חבר העמים – חיילים בודדים יוצאי חבר העמים מהווים 75% מכלל החיילים הבודדים.

תא"ל און רגוניס: עוד 7% מיתר הארצות, ועוד 18% בני העדה האתיופית.

תא"ל און רגוניס: חשוב לי שתדעו עוד נתון אחד מאד משמעותי בהיבט של ההוצאה שלנו כצבא על חיילים בודדים ועל תשלומי משפחות לחיילים.

תא"ל און רגוניס: בארבע השנים האחרונות, משנת 1996 עד 1999, בכל מה שקשור למענקים לחיילים בודדים עלינו מ-12 מיליון שקל ל-17 מיליון שקל הוצאה.

תא"ל און רגוניס: בתשלומי משפחה עלינו מ-41 מיליון שקל ל-56 מיליון שקל.

תא"ל און רגוניס: זו הוצאה בתקציב הבטחון, שהוא גידול מאד משמעותי, סדר-גודל של 20 מיליון שקל.

תא"ל און רגוניס: אנחנו בדקנו את נושא הכלא.

תא"ל און רגוניס: לדעתי הפיקוח שלנו מאד צמוד ונדלקו לנו הרבה מאד נורות אדומות, ועשינו עבודה פעם אחת בתוך הצבא.

תא"ל און רגוניס: פעם שנייה עשינו עבודה והצגנו אותה למנכ"ל משרד הקליטה ולשר הקליטה דאז יולי אדלשטיין, והנתונים הם אלה שאני אציג עכשיו בפניכם.

תא"ל און רגוניס: אנחנו הקמנו ועדה בראשותי, שמטרתה היתה ללמוד את המאפיינים של העולים בבתי הכלא על-מנת לראות איך אנחנו מגישים הצעות אופרטיביות כדי לטפל נכון באוכלוסיה הזאת, וכדי שמספר העולים בכלא יקטן משמעותית, כשחשוב לנו שיהיו לא יותר מאשר הוותיקים.

תא"ל און רגוניס: עבודת הוועדה כללה ראיונות אישיים עם הכלואים, כללה איתור מידע על טיפול קודם בחיילים, כללה מחקר סטטיסטי, מפגשים עם מפקדי מתקני הכליאה וקצינות השיקום בבתי הכלא.

תא"ל און רגוניס: מבחינת הנתונים.

תא"ל און רגוניס: היקף העולים בכלא מכלל הכלואים מהווה 18%.

תא"ל און רגוניס: בהשוואה לוותיקים יש בין 14% ל- 15%.

תא"ל און רגוניס: זה אומר שיש יותר עולים בכלא.

אופיר פינס-פז: 18% זה מסך העולים המשרתים?

תא"ל און רגוניס: לא, מכלל הכלואים.

תא"ל און רגוניס: היקפם של הכלואים העולים מהווים סדר-גודל של 18% מכלל העולים.

תא"ל און רגוניס: הוותיקים מהווים 15%.

תא"ל און רגוניס: העבירה הדומיננטית אצל הוותיקים ואצל העולים היא העדרות מן השרות, שהם 65% מהכלואים.

תא"ל און רגוניס: כלומר, עריקות.

תא"ל און רגוניס: 41% מהעולים נכלאו במהלך חצי השנה הראשונה לשירותם.

נעמי בלומנטל: 65% עריקים מבין העולים החדשים.

נעמי בלומנטל: ומהו האחוז בקרב הוותיקים?

תא"ל און רגוניס: אותו דבר.

נעמי בלומנטל: כשאתה מדבר על 41%, זה בחצי שנה הראשונה של שירותם הצבאי.

נעמי בלומנטל: איך זה אצל הוותיקים?

תא"ל און רגוניס: אין לי את הנתון על הוותיקים.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להגיד לי שכל חייל עולה חמישי יושב בבית-סוהר וכל חייל ותיק ששי יושב בבית-סוהר?

תא"ל און רגוניס: אם 18%, אז זה הנתון.

תא"ל און רגוניס: אבל זה גם יכול להיות אותו חייל.

רומן ברונפמן: אתה לא נתת לנו נתון סטטיסטי מעניין מאד, מהו משך הכליאה.

רומן ברונפמן: כדי שלא ייווצר אצל חבר-הכנסת פינס רושם ש-18% מכלל העולים או מכלל האוכלוסיה הוותיקה מעבירים את כל השירות הצבאי בכלא.

רומן ברונפמן: אז תן לנו נתון של השהייה הממוצעת, שהוא הנתון החשוב ביותר.

תא"ל און רגוניס: אתה צודק.

תא"ל און רגוניס: השהות הממוצעת היא בין 14 ל-28 יום.

רומן ברונפמן: אבל זה לא ממוצע.

תא"ל און רגוניס: זה לא ממוצע.

תא"ל און רגוניס: זה יותר נכון מממוצע, כי יש חייל שיושב שלושה חודשים ותשעה חודשים, הוא משפיע על הממוצע, וזה לא נכון להסתכל פה בממוצע.

תא"ל און רגוניס: פה נכון כמו שאתה שאלת אותי, כי זאת השאלה.

תא"ל און רגוניס: מרביתם יושבים בכלא בין 14 ל-28 יום.

גדעון עזרא: מהו העונש על עריקות, לחייל שלא התחיל את השירות בכלל?

תא"ל און רגוניס: אם הוא נשפט בבית-דין, יכול להיות שבית-דין החמיר אתו והוא קיבל 4.5 חודשים.

תא"ל און רגוניס: כנראה שהוא היה משתמט גיוס במשך תקופה, למרות שהוא ידע שהוא צריך להתגייס.

תא"ל און רגוניס: אני מקווה שאני אקבל מייד את הנתונים על המקרה הזה.

סופה לנדבר: הוא ידע שהוא צריך להתגייס לצבא, אבל הוא לא קיבל שום הודעה.

סופה לנדבר: זאת רשלנות של הצבא.

תא"ל און רגוניס: זה לא דין משמעתי שמישהו לבד שפט אותו.

תא"ל און רגוניס: שפט אותו שופט בבית-דין.

תא"ל און רגוניס: אני חוזר למאפיינים.

תא"ל און רגוניס: מצב כלכלי קשה מאד; הורה או הורים מובטלים, חולים; החייל עבד לפני הגיוס וסייע משמעותית בפרנסת המשפחה; ביצוע עריקות כפתרון למצוקה כלכלית ולהשלמת חובות; אי-זכאות לתשלומי משפחה על-פי קריטריונים רגילים.

תא"ל און רגוניס: עוד גילינו שהיה שיתוף-פעולה חסר או חלקי מצד המועמדים לשירות בטחון, מלש"בים מה שאנחנו קוראים, עם לשכת הגיוס.

תא"ל און רגוניס: קרי, הם לא שיתפו פעולה, דבר שגרם לכך שלא נסגר המעגל של הטיפול בזכאויות ת"ש טרם הגיוס.

תא"ל און רגוניס: כי לנו יש שאיפה לגמור את כל הטיפול של תנאי השירות בשלב עוד לפני שהם מתגייסים לצבא, שהוא יידע שהוא בא לשרת בלי שהוא צריך לדאוג לפרנסה.

נעמי בלומנטל: האם יש לכם אנשים שמטפלים בזה?

תא"ל און רגוניס: יש לנו אנשים שמטפלים בהם.

תא"ל און רגוניס: הטיפול שלנו מתחיל בשלב שהם עדיין בבתי-ספר, בקשר עם המשפחות, ותיכף אומר מדוע הקשר עם המשפחה חשוב.

תא"ל און רגוניס: בקשר עם לשכת הגיוס של החייל, מלש"ב – מועמד לשירות בטחון – מול לשכת הגיוס שמטפלת בו.

תא"ל און רגוניס: השאיפה שלנו היא להשלים את הטיפול עוד לפני שהם מתגייסים לצבא.

תא"ל און רגוניס: הדבר הנוסף שמצאנו אצל אותם חיילים הוא העדר תמיכה של המשפחה לשירות, ולעתים לחץ מצד המשפחה להשתחרר מהצבא.

תא"ל און רגוניס: תקשורת לקויה של לשכות הגיוס, שנובעת בין היתר מקשיי שפה ומחוסר מוטיבציה לשיתוף-פעולה.

תא"ל און רגוניס: אינני יודע אם אתם יודעים, אבל זה שוב קשור לסקירה הכוללת שלי.

תא"ל און רגוניס: כלקחים, בשנתיים האחרונות שמנו בלשכות הגיוס מה שנקרא קצין מראיין עולים, שיכול לדבר בשפה שלהם.

תא"ל און רגוניס: המאבחנות, שמדברות מול הוותיקים אצלנו, יותר קשה להן לדובב את העולים, כי הם לא מבינים זה את זו.

תא"ל און רגוניס: לכן שמנו בכל לשכת גיוס קצין מראיין עולים שמדבר בשפה שלהם, כדי שיהיה יותר קל, ותיכף תראו גם את המסקנות שלנו בדברים האופרטיביים.

סופה לנדבר: אם נגרם לחייל אי-צדק, וקורים דברים כאלה, מה קורה עם החייל הזה?

סופה לנדבר: מה קורה עם המשפחה?

סופה לנדבר: למי הם צריכים לפנות?

תא"ל און רגוניס: יש לנו קו פתוח 24 שעות בלשכת ראש אכ"א, קצינת פניות הציבור, ויש שם דוברי רוסית.

תא"ל און רגוניס: את יכולה עכשיו לצאת ולהרים טלפון, ותגידי שאת רוצה לדבר עם בחור דובר רוסית או אמהרית, יש לנו שם בני העדה האתיופית וחיילים וחיילות דוברי רוסית שאפשר לדבר אתם.

תא"ל און רגוניס: אנחנו מפרסמים את זה.

תא"ל און רגוניס: בערוץ 33 הופיעה קצינת פניות הציבור, וגם אני ישבתי שם.

תא"ל און רגוניס: אנחנו מפרסמים אחת לתקופה את מספרי הטלפון לקו ישיר.

תא"ל און רגוניס: אפשר לפנות לסגנית השרה, אפשר לפנות למשרד הקליטה, וגם ללשכת ראש אכ"א.

תא"ל און רגוניס: המלצות שאנחנו סיכמנו אותן והן מבוצעות.

תא"ל און רגוניס: 1.

תא"ל און רגוניס: אנחנו צריכים לאתר את הבעיות ואת הבעיות בתנאי השירות עוד לפני הגיוס.

תא"ל און רגוניס: צריך לשפר את התקשורת בין לשכת הגיוס לבין החיילים המועמדים לשירות בטחון על-מנת לעודד שיתוף-פעולה מירבי.

תא"ל און רגוניס: הוצאנו חוברת בשפה הרוסית, שכל מועמד לשירות בטחון יכול לקבל מידע על החובות, זכויות, זכאויות שלו, למי לפנות, איך ומתי.

נעמי בלומנטל: השאלה אם זה מגיע לידיהם לפני הגיוס.

תא"ל און רגוניס: בוודאי, כל אחד מקבל את זה לפני הגיוס.

תא"ל און רגוניס: אנחנו צריכים להתאים פתרונות סיוע כספי או הקלות שירות עוד לפני הגיוס.

תא"ל און רגוניס: אלה דברים שאנחנו לקחנו על עצמנו.

תא"ל און רגוניס: כל מה שאני אומר כאן אלה דברים שסיכמנו ליישם אותם.

נעמי בלומנטל: אם אמרנו שרבים מאלה שיושבים בבתי כלא צבאיים עזרו בעבר לפרנסת המשפחה, או זקוקים לסיוע.

נעמי בלומנטל: האם הם יודעים, לפני שהם מתגייסים, איזה סיוע הם יקבלו?

תא"ל און רגוניס: כן.

נעמי בלומנטל: אבל זה היה צריך להוריד משמעותית את מספר היושבים בבתי הכלא.

נעמי בלומנטל: ממתי זה מבוצע?

תא"ל און רגוניס: לדעתי זה יוריד משמעותית את מספרם.

תא"ל און רגוניס: זה מבוצע כבר שנה.

תא"ל און רגוניס: זה אחד היעדים שהצבנו לעצמנו, להוריד משמעותית את מספר הכלואים בבתי הכלא.

תא"ל און רגוניס: זה נכון לוותיקים וזה נכון לעולים.

תא"ל און רגוניס: אנחנו קיבלנו החלטות פנימיות אצלנו על ביזור סמכויות, ונתנו יותר סמכויות ללשכות הגיוס כדי לפתור את הבעיות של העולים עוד לפני הגיוס.

תא"ל און רגוניס: בזמן השהייה בכלא נהוג אצל ותיקים שמפסיקים לטפל בכל מה שקשור לת"ש.

תא"ל און רגוניס: אמרנו: לא, טעות לעשות את הדבר, כי כנראה הוא הגיע לכלא בגלל בעיות כלכליות.

תא"ל און רגוניס: מתוך מה שלמדנו אנחנו ממשיכים את הטיפול.

תא"ל און רגוניס: יש להשלים את הטיפול בבירור תנאי השירות ולקיים סדנאות התמודדות לפיתוח יכולת חזרה לשירות תקין, ואנחנו עושים את זה היום בבתי הכלא, ומי שעזר לנו בתקציבים זה משרד הקליטה, אחרי שהצגנו למנכ"ל הקודם את העבודה הזאת, כולל ביקור בכלא.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו שצריך להמשיך לשפר את המגע הראשוני עם העולים החדשים ולהפוך אותו ליותר ידידותי ויותר בונה אמון.

תא"ל און רגוניס: הפרסומים של מינהל גיוס לעולים יהיו בעברית וברוסית.

תא"ל און רגוניס: עובדתית עשינו את זה, ואני יכול לשלוח לכם דוגמאות של החוברות שאנחנו מוציאים היום.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו שאנחנו נוציא עתון ייחודי לעולים לקראת גיוס, יחד עם משרד הקליטה.

תא"ל און רגוניס: עוד סיכמנו על הפקת תוכנית טלוויזיה שבועית בנושאי צבא ועלייה.

תא"ל און רגוניס: עד היום נעשו 30 תוכניות.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו להמשיך את זה, ויצאנו עכשיו גם עם סקר לראות את ההשפעה מול העולים, שהתוכנית הזאת באמת איכותית ומשיגה את היעדים שאנחנו רוצים להשיג.

תא"ל און רגוניס: הצבא משתתף במימון הסקר הזה.

תא"ל און רגוניס: תיגברנו את רכזות המתגייסים דוברות שפה רוסית.

תא"ל און רגוניס: קרי, שיהיו בלשכות הגיוס יותר דוברות רוסית.

תא"ל און רגוניס: בכל מה שקשור להחלטות בנושאי שיבוץ, סיכמנו שיש משמעות מאד חשובה לשיבוץ הראשוני של העולים, ולכן חשוב לשבץ את העולים לתפקידים משמעותיים.

תא"ל און רגוניס: יש עוד כל מיני אמירות שהן ממש לא נכונות, שבגלל בעיות בטחון שדה הם לא יכולים להשתבץ בכל מיני תפקידים.

תא"ל און רגוניס: אין דבר כזה.

תא"ל און רגוניס: את כל הבעיות של בטחון שדה שמנו בצד, וכל חייל או חיילת יכולים להשתבץ היום בכל תפקיד, בכל יחידה, וגם אנחנו מוצאים אותם היום בכל יחידה.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו שמדריכי הגדנ"ע ואלה שהיו בקשר אתם לפני הצבא ימליצו, מתוך היכרות אישית - בעיקר מדריכי נוער בפנימיות יעבירו לנו המלצות איפה נכון וכדאי לשבץ, ואנחנו נתחשב בהמלצות האלה.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו שאלה שלא נפתור להם את הבעיות לפני הגיוס, אנחנו נסיים את הטיפול בשלב ההכשרה הראשונית, קרי – בטירונות.

תא"ל און רגוניס: בשבוע שעבר ביקרה סגנית השרה במחוה אלון וראתה ש-95% מהבעיות נפתרות בשלב הראשוני של ההכנה לקראת הצבא, כדי שהם ישתלבו טוב יותר, ולפני שהם מגיעים לשיבוץ ביחידות או בקורסים.

תא"ל און רגוניס: עלו בעיות גם לגבי חיילי שלב ב'.

תא"ל און רגוניס: למרות שמספרם לא גדול, סיכמנו שנקצר ונפצל את משך השירות הפעיל במילואים של מתגייסי שלב ב'.

תא"ל און רגוניס: שלב ב' זה גילאים 24 ומעלה, או חלק 22 ומעלה.

תא"ל און רגוניס: דרך אגב, משך התקופה שצריך לשרת נקבע לפי גיל ההגעה לארץ, לא לפי גילו עכשיו.

תא"ל און רגוניס: אם הוא בן 27, זה לא מה שיקבע.

תא"ל און רגוניס: תלוי באיזה גיל הוא עלה לארץ.

תא"ל און רגוניס: כי יש אחד שביקש לדחות ולדחות ולדחות את הגיוס שלו, אבל גיל ההגעה לארץ הוא זה שיקבע, כי אנחנו מאד מתחשבים, ולחלק מהם אנחנו גם מאפשרים ללכת ללימודים אקדמאיים או כל מה שהם מבקשים, מכל מיני סיבות אובייקטיביות לדחות את השירות.

תא"ל און רגוניס: אנחנו לא מגייסים בעקרון מי שהוא פחות משנתיים בארץ, כי אנחנו חושבים ששנתיים זו תקופה שהוא צריך להשתלב ולהסתגל.

תא"ל און רגוניס: אלא אם כן יש בקשות פרטניות, ואז אנחנו כן מתחשבים.

תא"ל און רגוניס: לגבי העולים שנמצאים בכלא, סיכמנו שאנחנו נקיים סדנאות התמודדות לעולים חדשים בכלא לפיתוח יכולת חזרה לשירות תקין, וזה מתבצע כבר.

נעמי בלומנטל: ממתי?

תא"ל און רגוניס: חצי שנה בערך.

תא"ל און רגוניס: חייבנו את המפקדים ואת סגלי תנאי השירות לבקר את העולים החדשים שנכנסים לכלא לתקופה שעולה על 14 יום.

תא"ל און רגוניס: כל מי שנכנס לכלא לתקופה שעולה על 14 יום, מש"קית תנאי שירות מהיחידה שלו תבקר אותו כדי לפתור לו את הבעיות וכדי שיהיה המשך טיפול.

תא"ל און רגוניס: סיכמנו שבבתי הכלא ישולבו מדריכי כלואים דוברי רוסית, כדי שיהיה להם יותר קל ויותר נוח.

תא"ל און רגוניס: אני לא אומר שאין בעיות ואני לא אומר שאין חריגים.

תא"ל און רגוניס: אני טוען שבסך-הכל אוכלוסיית החריגים היא קטנה והרוב משתלבים בצורה טובה, והנתונים מוכיחים את זה.

סופה לנדבר: אחת הסיבות אצל העריקים היא שהצבא לא תמיד מאתר אותם, מפני שהם עוברים מדירה לדירה, ובמקרה הנדון יש בעיה ספציפית.

תא"ל און רגוניס: זה נבדק פרטני.

רומן ברונפמן: קודם-כל אני רוצה שתא"ל רגוניס יבין שאנחנו מתייחסים לכל מי שמופיע בפני הוועדה ויוצאים מתוך הנחה שכל שאר העבודה השוטפת היא בסדר גמור, ותפקידנו כחברי כנסת להצביע על נקודות שאנחנו דואגים גם למערכת וגם לאוכלוסיה שאנחנו מייצגים.

רומן ברונפמן: לכן, צא מתוך הנחה שאנחנו לא תוקפים אותך.

תא"ל און רגוניס: אני מקבל את זה.

רומן ברונפמן: אנחנו מסתמכים על הדוגמאות החריגות ומנסים לפתור את הבעיה.

רומן ברונפמן: אני לא רוצה לערער את האמון של כל ההצגה שלך, אבל אני טיפלתי, מאחורי הקלעים, במרד בכלא 6 לפני שנתיים וחצי, והרמטכ"ל דאז, היום שר התיירות, שיתף פעולה בצורה יוצאת מן הכלל.

רומן ברונפמן: אבל באותו ביקור בכלא 6, אחרי שכבר ראיתי את החבר'ה ביקרתי גם בכלא והסתובבתי בין הכלואים, ומצאתי בחור שישב ארבעה חודשים.

רומן ברונפמן: שאלתי אותו לסיבת הכליאה, והסיבה היתה שהוא היה חייל בודד, בזמן השירות אמו הגיעה ארצה והוא לא היה בקשר אתה לא בחוץ-לארץ ולא בארץ, אבל לצבא נודע שאמו הגיעה והצבא כלא אותו על כך שהוא לא שינה את המעמד של חייל בודד.

רומן ברונפמן: לכן, כפי שאתה מתאר את המצבים, הכל טוב ויפה והכל ורוד, אבל יש חריגים לא מעטים, ואתה ציינת בדברים שלך שאפילו חיילים בודדים שלא שומרים על קשר עם המשפחות עדיין זוכים למעמד של חייל בודד.

רומן ברונפמן: כל מה שאנחנו מבקשים מהצבא ומהמערכת כולה זה רק להביע יותר רגישות למקרים חריגים, כי במקרים חריגים אתם נופלים והציבור נופל.

רומן ברונפמן: כי ב- 90% מהמקרים הכל מתנהל כשורה.

רומן ברונפמן: אם ב-10% מהמקרים יש חריגה, ואתם לא התייחסתם לחריגה הזאת, אתם נפלתם, אתם מעדתם, ואנחנו יחד אתכם.

תא"ל און רגוניס: אני מקבל את מה שאתה אומר, כי בסוף הנפילות הן על חריגים.

תא"ל און רגוניס: כי זה מה שיוצא בתקשורת, וזה מה שעושה את התדמית הלא-נכונה.

רומן ברונפמן: בדיוק.

תא"ל און רגוניס: אנחנו הבנו ולמדנו את הבעיה של ההורים שמגיעים מחוץ-לארץ, וגם כאן הפקנו לקחים להשכלה כללית.

תא"ל און רגוניס: להערה הראשונה שלך, אני מקבל את מה שאמרת.

תא"ל און רגוניס: אני לא תקפתי.

תא"ל און רגוניס: הערתי, שגם כשמבקרים נקודתית דברים מסוימים, יותר נכון שיידעו את כל התמונה, וכדי לדעת את כל התמונה צריך לתת הזדמנות להציג אותה, ואז אפשר גם נקודתית לטפל בדברים.

תא"ל און רגוניס: אני רוצה שתדע עוד דבר.

תא"ל און רגוניס: התחלנו ב"פיילוט", בעיקר עם בוגרי נעל"ה, והיום אנחנו עושים סדנאות אמצע שירות, כי גילינו שגם כשההורים מגיעים לארץ זה לא פשוט לילד שהיה רגיל כבר לחיות לבד, פתאום ההורים מגיעים ועכשיו זו התמודדות כפולה – גם עם ההורים אחרי שהם לא היו.

תא"ל און רגוניס: עשינו סדנת אמצע שירות כזאת, בסיוע ובשיתוף עם משרד הקליטה, ואני חושב שזה דבר מצוין וחשוב.

תא"ל און רגוניס: עם זה, כשיש מקרה של חיילים שלא שינו את המעמד והם מקבלים מהצבא הרבה כסף, חשוב שהם יקבלו את העונש שמגיע להם, כי יש פה מסר.

רומן ברונפמן: פה אני חולק עליך, כי הוא לא ידע שהוא צריך להודיע.

רומן ברונפמן: אני רק מבקש להיזהר דווקא מהחריגות.

רומן ברונפמן: עצה אחת לפני שאני עוזב.

רומן ברונפמן: הסדנאות שאתם עושים לחיילים זה דבר מעולה.

רומן ברונפמן: תעשו גם סדנאות למפקדים.

תא"ל און רגוניס: אנחנו עושים גם סדנאות למפקדים.

תא"ל און רגוניס: אני אציג מה אנחנו עושים למפקדים.

תא"ל און רגוניס: אם כבר אתה מדבר על מפקדים, הגדלנו משמעותית את היקף הסדנאות למפקדים.

תא"ל און רגוניס: יותר מזה, אחד הדברים שלמדנו, שאין לנו בעיה עם החיילים ביחידות השדה, או שם הבעיה פחותה.

תא"ל און רגוניס: אין לנו בעיה עם המ"מ, אין לנו בעיה עם המ"פ, אין לנו בעיה עם המג"דים.

תא"ל און רגוניס: הבעיה היא דווקא עם הנגדים ביחידות העורפיות, והגדלנו גם שם את היקף הסדנאות למפקדים ברמות האלה.

תא"ל און רגוניס: זאת היתה הבעיה שלנו, נגדי משמעת, נגדי מטבח, שניהם התייחסו בחלק מהמקומות פחות טוב.

נעמי בלומנטל: רומן פיין, אתה כבר השתחררת מהצבא?

רומן פיין: אני השתחררתי מהצבא לפני חודשיים.

נעמי בלומנטל: מה היה הנסיון שלך?

רומן פיין: אני הכנתי כמה מקרים שקרו לחברים שלי מהפלוגה.

רומן פיין: חלק מהדברים קרו לי.

רומן פיין: החברים שהיו בכלא עדיין משרתים בצבא, והם לא באו לכאן כי הם פשוט פוחדים.

רומן פיין: אני אישית לא הייתי בכלא.

רומן פיין: הייתי במעצר וממש על סף כניסה לכלא.

תא"ל און רגוניס: איפה היית במעצר?

רומן פיין: בפלוגה שלי.

רומן פיין: אני שירתתי ב"גבעתי".

תא"ל און רגוניס: ורצית להגיע ל"גבעתי"?

רומן פיין: כן.

רומן פיין: אני בן למשפחה חד-הורית.

רומן פיין: אמא שלי גרושה ויש עוד שתי ילדות קטנות.

רומן פיין: תהליך הגירושין היה בארץ, כמו לרוב המשפחות עולים חדשים.

רומן פיין: לפני הצבא הלכתי ללשכת הגיוס ואמרתי להם מה הבעיה.

רומן פיין: אני עבדתי אז, וגם כשלמדתי בבית-ספר עבדתי, כי הייתי צריך לעזור למשפחה.

רומן פיין: הסברתי להם מה הבעיה.

רומן פיין: הם לקחו את הנתונים ואמרו: אנחנו נטפל.

רומן פיין: אחר-כך הגיעה תשובה שאין אישור ואני לא אשרת קרוב לבית.

רומן פיין: לפי הנתונים שיש להם, הם לא יכולים לאשר לי את זה.

רומן פיין: הם אמרו לי: תתגייס ואנחנו נדאג לכל הבעיות, רק תתגייס.

רומן פיין: בסופו של דבר התגייסתי ליחידה קרבית, כי בלאו-הכי לא קיבלתי אישור לשרת קרוב לבית.

רומן פיין: אז התחילו לטפל בי ביחידה הקרבית.

רומן פיין: התהליך הזה לקבלת תשלומי משפחה נמשך שנה.

רומן פיין: עד שקיבלתי תשלומי משפחה היתה הרבה מאד מלחמה עם כל מיני מסמכים, משק"יות שהתחלפו כל פעם וכל משקי"ית התחילה מחדש, ובסופו של דבר נתנו לי תשלומי משפחה שהיו צריכים לפרנס את המשפחה שלי.

רומן פיין: קיבלתי אז 150 שקל לחודש.

סופה לנדבר: במקום 4000 שקל.

תא"ל און רגוניס: לא במקום, כל אחד לפי הזכאות.

רומן פיין: אמי היתה גרושה, חולה ולא יכלה לעבוד, ויש לי עוד שתי אחיות קטנות.

רומן פיין: זה המצב.

רומן פיין: כמובן שצריכים עזרה.

רומן פיין: 150 שקל, זה מה שקיבלנו כעזרה.

רומן פיין: חוץ מזה לא קיבלנו שום דבר, ואז קלטתי שאני צריך לעשות משהו, לצאת מהיחידה הקרבית.

רומן פיין: בשביל לצאת מיחידה קרבית, אני לא יכול לעשות את זה באופן חוקי, אני חייב לעשות נפקדות.

רומן פיין: כך זה בפלוגה אצלנו.

רומן פיין: זה חוק.

רומן פיין: אתה מבין?

תא"ל און רגוניס: אני לא מבין.

תא"ל און רגוניס: אתה מבין.

אבשלום וילן: אתה לא יכול להגיש בקשה?

רומן פיין: כן, אבל אין הרבה סיכוי לקבל תשובה חיובית.

רומן פיין: הכי בטוח זה לעשות נפקדות.

נעמי בלומנטל: תודה.

נעמי בלומנטל: רשות הדיובר לורה ידידיה, ואחר-כך נשמע תשובה לגב' פיסרבסקי.

ורה ידידיה: אנחנו עושים עבודה מאד קשה בערוץ 33.

ורה ידידיה: און רגוניס השתתף הרבה מאד ואני מודה לו מאד.

ורה ידידיה: אבל אין לי שום אפשרות להגיע אליך.

ורה ידידיה: זאת האפשרות היחידה להגיד לך מה כואב לנו.

תא"ל און רגוניס: זה לא המקום, אני מצטער.

ורה ידידיה: אני השארתי הודעות בלשכה שלך.

ורה ידידיה: אני עורכת ראשית ומנחה תוכנית, והאיש אפילו לא מצא לנכון לחזור אליי.

ורה ידידיה: רצינו להגיע אליך.

ורה ידידיה: יש לנו בעיה, ואומר לך מה היא.

ורה ידידיה: רצינו לעשות תוכנית על בתי הכלא כששלומית כנען ביקרה בכלא.

ורה ידידיה: אנחנו לא מצליחים לעשות תוכנית כזאת.

ורה ידידיה: רצינו לעשות תוכנית על אלימות בצבא, ואנחנו לא מצליחים, כי אומרים לנו: אין בעיות כאלה.

ורה ידידיה: יש בעיות, ואנחנו רוצים לבוא לקראת העולים החדשים, ויחד אתכם לפתור את הבעיות.

ורה ידידיה: כל מי שעובד אתנו אומר: אין בעיות כאלה, ואנחנו לא מצליחים להעלות שום נושא שהוא כן בעייתי, כולל בתי כלא.

ורה ידידיה: תעזור לנו עם זה.

נעמי בלומנטל: אני מצטערת שלא יצא ליותר אנשים לדבר היום.

נעמי בלומנטל: עוד מעט יש לנו עוד ישיבה.

נעמי בלומנטל: אין ספק שבימים אלה קורים דברים קשים בנושא של קליטת עליה, עם הכפשות איומות ונוראות, עם הסתה נוראית, וחלק מהדברים גם באו לידי ביטוי בוועדה.

נעמי בלומנטל: אנחנו חייבים לנסות לטפל ולקדם בנושאים אלה.

נעמי בלומנטל: לדעתי, הנושא של חיילים שנמצאים בכלא צבאי הוא קשה מאד.

נעמי בלומנטל: אני ביקרתי בכלא צבאי.

נעמי בלומנטל: אתה חושב על ילד צעיר שמתחיל את החיים שלו, ולהיות בכלא צבאי זה פשוט מזעזע.

נעמי בלומנטל: גם הנתונים שאנחנו שומעים כאן הם קשים, קשים מאד.

נעמי בלומנטל: כאשר אנחנו רואים ש-18% מכלל החיילים כלואים ולו לתקופה מסוימת בכלא צבאי, זה נתון קשה.

נעמי בלומנטל: כאשר אנחנו עוד שומעים שהסיבות העיקריות הן כלכליות.

נעמי בלומנטל: זה כואב, זה קורע לך את הנשמה.

נעמי בלומנטל: אלה חבר'ה טובים שלא מגיע להם לשבת בכלא.

נעמי בלומנטל: אני בטוחה שרוב המקרים הם כמו המקרה של רומן פיין, שהיו צריכים ורצו לעזור להורים שלהם לחיות, לאכול.

נעמי בלומנטל: אנחנו שומעים היום על נתוני עוני איומים, על אנשים רעבים.

נעמי בלומנטל: הם דאגו שיהיה אוכל למשפחה שלהם, ובמקום זה הם מוצאים את עצמם בכלא צבאי.

נעמי בלומנטל: זאת לא יכולה להיות התשובה לא של מדינת ישראל ובוודאי לא של הצבא.

נעמי בלומנטל: אני מבינה שאתם התחלתם לטפל בזה.

נעמי בלומנטל: נראה לי שצריך לאתר בזמן, עוד לפני הגיוס, את הבעיות האלה.

נעמי בלומנטל: לא יצא לנו לשמוע את תרצה הרמלין, אבל אני מבטיחה שנקיים עוד דיון בנושא הזה ונשמע גם אותך.

נעמי בלומנטל: תקופת כהונתה של הכנסת הקודמת התקצרה מאד ולכן לא הספקנו לדון בכל הנושאים שעמדו על סדר-יומה של הוועדה.

תרצה הרמלין: רציתי לדבר בדיוק איך להכין אותם כדי שהם יוכלו להגיע יותר מוכנים ואז לא להגיע לכלא.

תרצה הרמלין: זה בדיוק החלק שלנו.

נעמי בלומנטל: וגם שהצבא ייתן להם מידע איזה סיוע הם יכולים לקבל.

תרצה הרמלין: לדעת לאן לבוא ולקבל את המידע.

תרצה הרמלין: לכוון אותם ואחר-כך לעזור להם לעבד את המידע הזה ולהשתמש בו.

תרצה הרמלין: כל זה הוא תפקידו של בית-הספר, חלק גדול של שפ"י.

תרצה הרמלין: זה החלק שלנו.

סופה לנדבר: אני רוצה שיהיה לנו קו פתוח אתך דווקא, תא"ל רגוניס, ולא עם פקידים.

נעמי בלומנטל: תא"ל רגוניס לא יוכל לענות על הכל באופן אישי.

נעמי בלומנטל: נמצאת פה גם נטאשה קורץ מהמועצה הציבורית למען יהודי ברית-המועצות לשעבר.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

נטאשה קורץ: כשאנחנו פונים לפעמים על סמך בקשות של חיילים שמשרתים בצבא ומבקשים או לשחרר אותם או להתחשב בהם, אנחנו פונים למש"קית ת"ש ואז העונש מתחיל להיות כפול כתוצאה מהפניות שלנו.

נטאשה קורץ: תא"ל רגוניס אומר שאלה רק חריגים.

תא"ל און רגוניס: כן.

תא"ל און רגוניס: אני אומר שאלה רק חריגים, ואני עומד מול האנשים שלכם.

נטאשה קורץ: אני יודעת שאלה חריגים, אבל אנחנו מקבלים חריגים, כי הם בני-אדם.

נטאשה קורץ: וזה באמת כמו שחבר-הכנסת ברונפמן אמר, אנחנו חייבים לטפל בהם.

תא"ל און רגוניס: אני לא אומר שלא.

תא"ל און רגוניס: אנחנו רוצים לטפל בהם.

נטאשה קורץ: אם אפילו ורה ידידיה לא משיגה אותך, איך אנחנו נמצא אותך?

תא"ל און רגוניס: זה לא התפקיד שלי.

נעמי בלומנטל: אולי אתה צריך סיוע, עוד אנשים שיטפלו במקרים כאלה.

גדעון עזרא: מי הקצין האחראי על כל הענין הזה?

תא"ל און רגוניס: אני עומד בראש ועדת היגוי לקליטת עליה.

תא"ל און רגוניס: מתחתיי יש בחיל החינוך והנוער בחור עם ענפים שלמים שמתעסקים בנושא קליטת עליה.

תא"ל און רגוניס: יש לנו בסיס שלם בכרמיאל, שבדרך-כלל מרבית העולים עוברים דרכו, שם אנחנו עושים הכנה לקראת גיוס.

תא"ל און רגוניס: יש לנו הרבה סגני אלופים שמתעסקים כל אחד במכלול שהוא מופקד עליו.

תא"ל און רגוניס: מעבר לזה, יש גם באגפים נוספים, גם במטה הכללי וגם באכ"א אנשים שמתעסקים בנושא קליטת עליה.

תא"ל און רגוניס: אנחנו מתכנסים אחת לחודשיים-שלושה יחד עם משרד הקליטה, משרד החינוך ומשרד העבודה ודנים על הנושאים שעומדים על הפרק.

גדעון עזרא: אבל בהחלטות הקטנות יש אדם מעורב שמכיר את הנושא?

תא"ל און רגוניס: כן.

נטאשה קורץ: יש לו שם וטלפון?

תא"ל און רגוניס: כן.

תא"ל און רגוניס: יש לו שם ויש לו טלפון.

תא"ל און רגוניס: תקבלו את זה.

תא"ל און רגוניס: לגבי המקרה הספציפי אנחנו קיבלנו עכשיו עדכון ממפקד כלא 6, שאומר את הדברים הבאים: הבחור נעצר על השתמטות כשהוא בא לקבל אישור יציאה לחו"ל.

תא"ל און רגוניס: הוא נכלא בכלא 4 החל מה-31 באוגוסט.

תא"ל און רגוניס: הוא נשפט על העדרות משירות במשך חמש שנים.

תא"ל און רגוניס: הוא היה עריק מה-17 בנובמבר עד 29 באוגוסט, וגם אם הוא החליף כתובות, הוא ידע שהוא צריך להתגייס ולבוא ולעדכן את הכתובת.

תא"ל און רגוניס: זאת עריקות של חמש שנים ולכן הוא קיבל עונש של ארבעה חודשים וחצי.

תא"ל און רגוניס: גם בכלא הוא עבר עבירות משמעת, הוא קילל מפקדים והוא סירב פקודות בתוך הכלא.

תא"ל און רגוניס: למרות ההמלצות של המפקדים בכלא, בכל הרמות, מפקד הכלא החליט כחריג לתת לו פעמיים חופשה.

תא"ל און רגוניס: פעם אחת בכלא 4 הוא קיבל חופשה, בניגוד לכל ההמלצות של מ"פ כלואים.

תא"ל און רגוניס: מי שמכיר את ההיררכיה ואת המעמדות שיש שם, למרות כל ההמלצות, בגלל שהוא הציג את הבעיה של ההריון של אשתו, מפקד הכלא אישר והוא קיבל חופשה של 48 שעות לששי-שבת.

תא"ל און רגוניס: ב-7 בנובמבר הוא הגיש עוד בקשה, עוד פעם על-סמך הספור שאשתו בהריון, וגם אז הוא קיבל חופשה של 72 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: הוא חזר בזמן וההתנהגות היתה סבירה.

נעמי בלומנטל: אולי תהיה גם פנייה שלנו, לאור מצבה של אשתו שמאושפזת בבית-חולים, אם יש משהו שאתם יכולים לעשות.

גדעון עזרא: אבל למה הוא לא מקבל סיוע כספי?

תא"ל און רגוניס: אני לא יודע, צריך לבדוק את זה.

אנה איסקובה: אני שואלת אם אתה יכול לערוך בדיקה של נסיבות העריקות, כי איך אני יכולה להיות בטוחה שהוא באמת היה עריק?

נעמי בלומנטל: אנחנו לא יכולים לדון פה פרטנית.

נעמי בלומנטל: יש פה גם ענין של צנעת הפרט.

נעמי בלומנטל: אם חמותו הסכימה שיאמרו את הדברים בקול רם בוועדה זה לא אומר שאנחנו צריכים לפרוס את כל היריעה.

נעמי בלומנטל: את יכולה בתפקיד שלך לפנות לצה"ל וגם לרמטכ"ל.

נעמי בלומנטל: אני מצטערת, אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

נעמי בלומנטל: אני שואלת, לאור הדברים ששמענו כאן, ואנחנו לא מדברים על פושעים, אם יש אפשרות לסייע במקרה הזה ולבוא לקראתו, גם לאור העובדה שאשתו מאושפזת עכשיו, דבר שלא היה ידוע קודם לכן.

נעמי בלומנטל: תודה רבה לכם.

נעמי בלומנטל: הישיבה נעולה.

נעמי בלומנטל: - - - - - - -