ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 14, 1999-11-01 10:00

סופה לנדבר: תודה לך.

סופה לנדבר: חבר הכנסת וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אני חושב שגם בדברי יושב ראש הסוכנות, הוצגו כמה דילמות שהציבוריות הישראלית מתמודדת אתם ולדעתי היה ראוי שגם כאן וגם במקומות אחרים, נחשוב קדימה, כיצד בעצם פועלים.

אבשלום וילן: במליאת הכנסת לפני שלושה חודשים, הועלתה הצעה של השר יוסי ביילין וחבר הכנסת ראובן ריבלין שבעצם קראה לקיים דיון על חיסולה של הסוכנות היהודית.

אבשלום וילן: אנחנו פה שומעים שבכל אופן 70 אלף יהודים באים בשנה ומי מביא אותם?

אבשלום וילן: הסוכנות היהודית.

אבשלום וילן: כלומר שלנושא הקשר עם העם היהודי - כפי שהציג יושב ראש הסוכנות במונחי מאקרו - עוד איש לא המציא כלי יותר מתאים מאשר הסוכנות היהודית.

אבשלום וילן: יש פה פרדוקס.

אבשלום וילן: מצד אחד הדימוי הציבורי אולי בשפל המדרגה, מצד שני כשאתה בודק את זה פר משימות, פר מטלות, אז אני חושב שמי שהיה רוצה להעביר את זה למדינה - ואני אומר את זה כאיש שמאל וכאיש התנועה לזכויות האזרח, היה מראש נתקל במצב שבו בעצם את הדברים הפרטיקולריים של העם היהודי הוא לא היה יכול לעשות במסגרת מדינה.

אבשלום וילן: משום שהכלי הזה מאפשר לנו כאזרחי ישראל וכיהודים לפעול בעצם בתוך מערכת וולונטרית של העם היהודי בתוך מדינת ישראל.

אבשלום וילן: התמונה הזאת היתה לאבותינו, שהקימו את המערכת הציונית והקימו פה את המדינה.

אבשלום וילן: הם הקימו עוד כמה דברים מאד חכמים ונבונים, כמו הסוכנות היהודית וכמו הקרן הקיימת, שבעצם עליהם ישנו היום סימן שאלה בציבוריות הישראלית.

סופה לנדבר: יש לך הגבלה של זמן.

אבשלום וילן: מאה אחוז.

אבשלום וילן: אז קל מאד להתפתות להצעות כפי שהציע פה חבר הכנסת גדעון עזרא או רמז עליהן, לכיוון מסוים או גוון מסוים.

אבשלום וילן: אני חושב שהיתרון הגדול של הסוכנות הוא דווקא בכלליותה, דווקא בהיותה כתובת לכל הזרמים הציוניים.

אבשלום וילן: לכן אני חושב שצריך גם פה וגם ברמת הממשלה, למצוא את המודל הנכון והראוי, לפחות בתחומים הפרקטיים.

אבשלום וילן: מה מממנת הממשלה, מה מממן העם היהודי, מהו השילוב שביניהם.

אבשלום וילן: אני חושב שצריך להיכנס לדיון הזה באומץ לב, לשים על השולחן את כל האמיתות הישנות, כולל את ההרהורים, כולל את סימני השאלה ולגבש - הכנסת הממשלה והסוכנות - תוכנית פעולה, תוכנית עבודה שתנסה לגבש תשובות ולהגיע להבנות.

אבשלום וילן: אני מצטער שחברת הכנסת בלומנטל יצאה, אבל יש לי ויכוח מאד גדול אתה, על ההצהרה שהיא נתנה לפני כשבועיים בקריית מלאכי, שכאילו ישנה סתירה בין עבודה עם ילדי קריית מלאכי לבין הניסיון להביא כמה שיותר ילדים יהודים לארץ .

אופיר פינס-פז: היא הבטיחה, אגב, לקיים על זה דיון בוועדה.

וילמה מאור: כן.

וילמה מאור: נקיים על זה פה ישיבה.

אבשלום וילן: היא איננה פה אז אני לא אפתח את זה כאן, אבל אין לי ספק שמי שמציב את הסתירה הזאת עושה בעצם את השגיאה העניינית הכי גדולה שיכולה להיות.

סופה לנדבר: אבל היא לא נמצאת כרגע פה ולכן נשים נקודה.

אבשלום וילן: לכן אני אומר שהדיון הזה יהיה בנוכחותה, אבל הוא חלק מהתפיסה הכוללת איך מתחברים לעם היהודי ומה עושים ברמה האופרטיבית.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גבירתי היושבת ראש, אני לצערי לא שמעתי את הדברים של יושב ראש הסוכנות, הייתי בועדת הכנסת, אבל אני פחות או יותר מתמצא - לפחות בעקרונות, בבסיס – בעבודת הסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שהויכוח שיש בציבוריות הישראלית לגבי עבודת הסוכנות הוא ויכוח שיש לו ידיים ורגליים.

אופיר פינס-פז: במובן הזה, שהיום הסוכנות היהודית היא לא דבר מובן מאליו.

אופיר פינס-פז: בצדק, יכולים לבוא היום אנשים בחברה הישראלית ולשאול, האם צריך את הסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: שאלה לגיטימית לחלוטין, מה גם שאפשר לשאול את השאלה הזאת לגבי הרבה מוסדות אחרים, לאו דווקא הסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: האם צריך את הקרן הקיימת, למשל.

אופיר פינס-פז: האם צריך את הג'וינט, האם צריך הרבה מאד עמותות או גורמים שאולי פעם היו מובנים מאליהם והיום כבר לא.

אופיר פינס-פז: האם צריך את ההסתדרות הכללית.

אופיר פינס-פז: האם צריך את מפלגת העבודה?

אופיר פינס-פז: האם צריך את הקיבוץ הארצי?

אופיר פינס-פז: הדברים האלה לגיטימיים וטוב לברר אותם.

אופיר פינס-פז: האם צריך את לשכת הקשר?

אופיר פינס-פז: ודאי וודאי, שאלה שנשאלת באופן הכי לגיטימי.

אופיר פינס-פז: אני יוצא מתוך נקודת הנחה, שכן צריך את הסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: אבל אני גם רוצה להסביר למה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך להסביר את הדברים כי הם באמת לא מובנים מאליהם ולצערי אם היינו עושים סקר בחברה הישראלית מצד אחד ובקרב יהדות התפוצות מצד שני - לא יודע אם אפשר לעשות סקר כזה, אבל אם היינו עושים - אני לא בטוח שהתשובה הקולקטיבית היתה חיובית.

אופיר פינס-פז: חלק מהבעיה היא שהארגון הזה שנקרא הסוכנות היהודית לארץ ישראל או הסוכנות היהודית, לא מספיק מושרש היום בדעת הקהל של החברה הישראלית, אני לא בטוח שגם של התפוצות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך את הסוכנות היהודית, אבל הסוכנות היהודית צריכה להיות רלוונטית למציאות המשתנה.

אופיר פינס-פז: הרבה גופים ציבוריים, בהבדל מגופים עסקיים, מתקשים להיות רלוונטיים, כי הם מתקשים לעבור שינויים שהם צריכים לעבור.

אופיר פינס-פז: למשל, ארגון כמו הסוכנות היהודית, מתפקד ברמה של קונצנזוס תמידי.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאין בסוכנות היהודית, למרות שזה גוף פוליטי - סלי מרידור מייצג תנועה פוליטית, כאדם שעומד בראש המערכת וגם אחרים - אין בסוכנות היהודית קואליציה ואופוזיציה.

אופיר פינס-פז: אין דבר כזה.

אופיר פינס-פז: נקודת המוצא אומרת, שבגלל שמדובר בארגון שפועל למען קשר בין העם היהודי לבין ישראל, אין מקום לקואליציה ואופוזיציה.

אופיר פינס-פז: אני כופר בהנחה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכל ארגון פוליטי ראוי שתהיה בו קואליציה ואופוזיציה משום שכשאין אופוזיציה בארגון ציבורי, יש בעיה.

אופיר פינס-פז: בסוכנות היהודית אין אופוזיציה כבר עשרות בשנים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שיש בעיה עם זה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאם היתה אופוזיציה – לא משנה מי, פעם העבודה, פעם הליכוד, פעם אחרים – אם היתה אופוזיציה בתוך הסוכנות היהודית, היא היתה נראית היום יותר טוב.

אופיר פינס-פז: היו יותר מאבקים, אולי, אבל היא היתה חייבת להתאים את עצמה לשינויים שמתחוללים בקשר בין ישראל לתפוצות.

אופיר פינס-פז: זה אחד.

אופיר פינס-פז: שניים, אני חושב שהסוכנות היהודית חייבת למקד את עצמה לדברים שיש לה יתרונות יחסיים על פני ממשלת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני יכול להגיד במילים ברורות, אחד: כל נושא העלייה, שזה ברור, אבל למקד.

אופיר פינס-פז: למקד.

אופיר פינס-פז: שניים: כל נושא החינוך היהודי.

אופיר פינס-פז: שלוש: כל הקשר עם התפוצות שהוא מעבר לחינוך היהודי, של קהילות קיימות ושל אלף ואחד דברים שקשורים לזה וזה הכל.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, כל יתר המטלות, התיישבות – זה לא עניינה של הסוכנות היהודית לפי טעמי.

אופיר פינס-פז: לא עניינה.

אופיר פינס-פז: חטיבת ההתיישבות צריכה להתנתק מהסוכנות היהודית.

אופיר פינס-פז: זו דעתי.

אופיר פינס-פז: נתתי רק דוגמא.

אופיר פינס-פז: עליית הנוער כבר נותקה ובצדק.

אופיר פינס-פז: עוד נושאים שלא עוסקים בשלושת הדברים שאמרתי, לפי דעתי הסוכנות היהודית לא צריכה לעסוק בהם וככל שהיא עוסקת בהם יותר, היא מאבדת נקודות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהתפקיד של הסוכנות הוא כפי שאמרתי ואני חושב שבדברים שהיא לקחה על עצמה היא עושה עבודה גדולה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהממשלה צריכה לעבוד, בשלושת התחומים האלה, אך ורק באמצעות הסוכנות היהודית ובכל הכוח.

אופיר פינס-פז: הממשלה צריכה לעזור לסוכנות היהודית לממן את הפעילות שקשורה לעלייה, חינוך יהודי והקשר עם התפוצות, כי המשאבים שעומדים לרשותה של הסוכנות היהודית יחסית נמוכים.

אופיר פינס-פז: על רגל אחת אלה באמת הדברים המרכזיים.

אופיר פינס-פז: אני אתן לכם דוגמא אחת, גברתי היושבת ראש, ברשותך.

אופיר פינס-פז: העניין של עמיגור.

אופיר פינס-פז: העניין של עמיגור היום, הוא נקודת חיכוך בין הסוכנות – לא משנה שנוצר הסכם – לממשלה, לחוק הדיור הציבורי, לאוכלוסייה בתוך מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני שואל: זה תורם לסוכנות?

אופיר פינס-פז: זה מפריע לסוכנות?

אופיר פינס-פז: זה משפר את מעמד הסוכנות בקרב החברה הישראלית, או שזה יוצר ניכור וכדומה?

אופיר פינס-פז: אני בדעה שהסוכנות צריכה להתמקד, מצד אחד.

אופיר פינס-פז: היא צריכה להיות מערכת פוליטית לכל דבר ועניין, כולל בחירות, כולל הכל, כולל אופוזיציה כולל קואליציה, ואני חושב שזה גם יעלה את רמת המנהיגות.

אופיר פינס-פז: אני וחס וחלילה שמישהו יחשוב אחרת, מאד מכבד את המנהיגות של סלי מרידור.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהיא מאד ראויה, אבל לא רק סלי מרידור מנהיג את הסוכנות.

אופיר פינס-פז: יש עשרים או יותר חברי הנהלת סוכנות משני הצדדים.

אופיר פינס-פז: כל התהליכים האלה, לדעתי בסופו של דבר, גם ישפרו את מעמד הסוכנות ותפקודה וגם את הדימוי שלה בקרב החברה הישראלית והתפוצות.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד כמה מילים.

מיכאל נודלמן: נראה שאין מספיק תאום בין מדיניות הממשלה ובין מדיניות הסוכנות.

מיכאל נודלמן: כמה דוגמאות.

מיכאל נודלמן: השליחים עובדים בברית המועצות, עובדים ושולחים אנשים לארץ ובארץ יש דברים שלא מקובלים.

מיכאל נודלמן: אתם בסוכנות אשמים, בעיניים של האנשים.

מיכאל נודלמן: כי אתם אומרים שם.

מיכאל נודלמן: אתם מדברים שם.

מיכאל נודלמן: פה, 120 אלף - זה מספר שאני כל הזמן אומר - 120 אלף איש שהם מקרים סוציאליים, אין להם דירה ואין אפילו עתיד לדירה.

מיכאל נודלמן: אין עתיד לדירה.

מיכאל נודלמן: מי אשם?

מיכאל נודלמן: אשמה הסוכנות, בעיניים של האנשים.

מיכאל נודלמן: לא אשמה המדינה.

מיכאל נודלמן: פה אני אומר שאין הבדל בין סוכנות לבין מדינה.

מיכאל נודלמן: וזה לא סתם מספרים.

מיכאל נודלמן: לאנשים אין, אחרי שהם משלמים שכר דירה, כסף לאוכל.

מיכאל נודלמן: זאת בעיה.

מיכאל נודלמן: זאת בעיה גדולה ואני לא יודע איך לפתור אותה, אבל אני חושב שאולי אנחנו צריכים לחשוב.

מיכאל נודלמן: אנחנו מאד גאים ש 70 אלף עולים מגיעים לארץ, אבל איך הם מרגישים בארץ, זו גם בעיה.

מיכאל נודלמן: זה לא כל כך ניצחון גדול אם מגיעים אנשים ממקומות ששם אי אפשר לחיות.

מיכאל נודלמן: הם מגיעים כמו למקלט למדינת ישראל, אבל העולם קטן ובן אדם צריך לקבל תנאים כמו בן אדם.

מיכאל נודלמן: אידיאולוגיה זה טוב, אבל בן אדם זה בן אדם.

מיכאל נודלמן: באידיאולוגיה אצלנו גם צריך להיות ברור שבן אדם זה בן אדם.

מיכאל נודלמן: זה לא חומר שמגיע לארץ.

מיכאל נודלמן: דבר שני.

מיכאל נודלמן: אני מסכים אתך שיש באמת שני מרכזים עכשיו.

מיכאל נודלמן: זה מרכז יהודי בארצות הברית ומרכז אצלנו.

מיכאל נודלמן: אנחנו לומדים על ציונות, הם מדברים על כסף שהם נותנים למדינה ולסוכנות.

מיכאל נודלמן: אני חושב שיש תפקיד למדינה אם אנחנו רוצים לשנות את המצב.

מיכאל נודלמן: כי אם אנחנו רק מקבלים כסף, תמיד יהיו שני מרכזים.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו נותנים כסף לחינוך ציוני ולפעולות בחוץ לארץ, ככה אפשר לשנות את המצב.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו רק אומרים שאנחנו מרכז של ציונות אבל לא שולחים שליחים שלנו, לא למדינות מצוקה ולא לכל המדינות, אנחנו יכולים רק לדבר על הבעיה הזו.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: אני ארשה לעצמי, לפני שאתן זכות דיבור לחבר הכנסת אדלשטיין, לשאול אותך עוד כמה שאלות.

סופה לנדבר: אני חושבת שציונות, לפחות ציונות בארץ, זה ביטוי שמקבל אצלי מסגרת שבן אדם מרגיש בביתו.

סופה לנדבר: אני חושבת שהשאיפה של הציונות היא שכל אדם ירגיש פה, במדינת ישראל, שיש לו בית.

סופה לנדבר: אני סבורה שבפעילות רבה של הסוכנות, אצלי, לפחות, חסרה איזה שהיא דלת בין הסוכנות ומשרד הקליטה.

סופה לנדבר: אני אסביר במה זה מתבטא.

סופה לנדבר: אני, לא פעם אחת – אני חושבת שגם חברי כנסת רבים אחרים – קיבלתי מכתבים שבעצם לאנשים קשה להבדיל בין העבודה של הסוכנות ולשכת הקשר ובין המעבר הזה למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: לדעתי, כאשר מקבלים את העולה ומביאים אותו, צריכים למסור אותו לידי המשרד המתאים, במקרה הזה זה משרד הקליטה.

סופה לנדבר: אני אתן לך דוגמא.

סופה לנדבר: הגיעה עליה של חמש מאות איש מצ'צ'ניה, שאתם הבאתם אותם.

סופה לנדבר: הבטחתם להם שם הבטחות רבות.

סופה לנדבר: היום האנשים האלה נמצאים בין האדמה לשמים.

סופה לנדבר: הם נמצאים באוויר ואין מי שיטפל בהם, מפני שבמשרד הקליטה טוענים שהסוכנות הביאה אותם והבטיחה את ההבטחות האלה.

סופה לנדבר: אני חושבת שהגיע הזמן לשים נקודה בסבל של המשפחות האלה.

סופה לנדבר: שוב, אני מנצלת את ההזדמנות שאתה פה ואני רוצה לדבר בכמה מילים על הסוכנות.

סופה לנדבר: אני יודעת שאז, במאבק, גם אני השתתפתי וניסינו להעביר את נושא הכסף לעולים מהלוואה למענק ולא כל כך הצלחנו חוץ מאשר לפנסיונרים.

סופה לנדבר: אבל אנחנו פה, בוועדת עלייה וקליטה, סיכמנו עם הסוכנות שתהיה ועדת חריגים שתטפל במקרים שאנחנו נתקלים בהם, מקרים מאד קשים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהגיע הזמן לתקן את הליקויים בוועדת החריגים.

סופה לנדבר: אם אני כחברת כנסת - ואני מאמינה שגם חברי כנסת רבים אחרים – לא מקבלת תשובות מהוועדה הזאת, אז יש לי סימן שאלה אם היא פועלת או לא.

סופה לנדבר: עוד דבר אחד.

סופה לנדבר: נתקלתי לפני שבוע ימים במשפחה של עולים שלקחו הלוואה ונתנו ערבות למשפחת עולים.

סופה לנדבר: הם היו שלושה חודשים בארץ.

סופה לנדבר: היום בנק עידוד הוסיף למשפחה הזאת.

סופה לנדבר: לא מספיק שהם מחזירים את ההלוואה שהם לקחו, גם הסכום גדל מ 6,000 ל 22,000 ש"ח ואין לי למי לפנות.

סופה לנדבר: לא בסוכנות ולא בבנק עידוד והמשפחה חייבת להחזיר 22,000 ש"ח וזאת היתה משפחת עולים שהמדינה היתה צריכה לתת להם.

סופה לנדבר: אם הסוכנות לקחה על עצמה את הפונקציה לתת להם הלוואות לעזרה, אני חושבת שבזה צריך לעמוד ולטפל בעניין.

סופה לנדבר: דבר נוסף שאני רוצה לשמוע ממך התייחסות לגביו, זה נושא ארגוני העולים.

סופה לנדבר: אני מאמינה שעכשיו, כאשר ידבר יוסף מנדלביץ', הוא גם ישאל שאלה כזו.

סופה לנדבר: ארגוני העולים - אני גם יושבת ראש ארגון גדול – היו פה לפני שבועיים ודיברו על מה שהם עושים למען קליטת העלייה.

סופה לנדבר: אני חושבת שהקשר, של לשכת הקשר, של הסוכנות ושל משרד הקליטה, בוודאי, צריך להיות הרבה יותר הדוק.

סופה לנדבר: אני יודעת מהניסיון שלי שאתם תומכים בארגוני עולים, אבל אני גם יודעת שחבר הנאמנים, בגלל המגבית והסכומים, שהם יותר קטנים מהסכומים שהגיעו במשך שנים רבות, רוצים בעצם למסור את זה לממשלה.

סופה לנדבר: איך אתם תמסרו את זה לממשלה?

סופה לנדבר: מה התהליך?

סופה לנדבר: מפני שארגוני העולים מקבלים פחות ופחות.

סופה לנדבר: אני חושבת שצריך להיות איזה שהוא תהליך למסור את זה לידיים של ממשלת ישראל, באמצעות וועדת העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: בעצם אלה הדברים ורציתי לשמוע את המדיניות שלך כלפי ארגוני העולים.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אדלשטיין, רצית לשאול משהו?

יולי יואל אדלשטיין: אני רק רציתי להתנצל שלא שמעתי אותך, מר מרידור, בגלל איזה שהוא דיון בועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מהמעט שאני שמעתי אני רוצה רק לחזק את הנקודה של חברת הכנסת סופה לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו דיברנו על זה לא פעם, גם בהיותך גזבר וגם כשכבר הפכת ליושב ראש ההנהלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שיש הרבה מאד אי בהירות בחלוקת הסמכויות בין הסוכנות לממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: עמדתי ידועה.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע שהיא לא היחידה האפשרית ואני גם יודע שהיא לא תמיד פופולרית, אבל לדעתי אנחנו צריכים להגיע לגבול גזרה ברור בין הסוכנות לממשלה, שעובר בשדה התעופה בן גוריון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמענו כאן לא מזמן את הסקירה של צבי מגן ועולות כל מיני שאלות על פעילות הממשלה בחוץ לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אז לדעתי, את אותן שאלות אפשר גם להעלות בקונטקסט פחות דרמטי, לגבי הפעילות של ארגון - שהוא בעצם וולונטרי וניזון מתרומות - שלוקח אחריות על אספקטים שונים של קליטת אזרחי ישראל בעלי תעודות זהות ישראליות כאן במדינה.

יולי יואל אדלשטיין: שמחתי לדעת שאתם עוברים עכשיו איזה שהוא תהליך של, בעצם, ניסוח המנדט מחדש.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק מאד מקווה שזה יהיה חלק מן העניין וסוף סוף באמת תהיה חלוקת סמכויות מבחינת הרשויות האחראיות.

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול רק לאשר את זה.

יולי יואל אדלשטיין: העולים יפסיקו לבוא, למשל, לסניפי משרד הקליטה כפי שדווחו לי עובדים לא פעם ולומר: אצלכם פה בסוכנות אמרו לי.

יולי יואל אדלשטיין: וגם ההפך, אני בטוח, נכון.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, אותו בלבול ימנע וגם המדינה תדע בדיוק למה היא אחראית ולמה לא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: יוסף מנדלביץ', בבקשה.

יוסף מנדלביץ': אני וודאי מצטרף לדברים שנאמרו לפני.

יוסף מנדלביץ': אני רוצה להציג צד שונה.

יוסף מנדלביץ': אני התרשמתי, מר מרידור, מדבריך, שאתם מתכוונים להשקיע הרבה בחינוך יהודי בגולה, כולל חבר העמים.

יוסף מנדלביץ': עד כמה אתה בטוח שהפעילות שאתה מתכוון לבצע וגם מבצע כעת, נקראת החדרת ערכים יהודיים ולא הצמחת יהודים חדשים?

יוסף מנדלביץ': על מה אני מדבר?

יוסף מנדלביץ': אתה אומר שההתבוללות גדולה ומה שאנחנו פוגשים עכשיו בגלויות זה מצב מאד עצוב וזה נכון.

יוסף מנדלביץ': אבל האם יש טעם, וזו שאלה, לשכנע את מי שלא יהודי שהוא יהודי, רק בגלל שהסבא שלו או הסבא רבא שלו היה יהודי?

יוסף מנדלביץ': עד כמה צריך להעמיק את השכנוע שלנו?

יוסף מנדלביץ': אתה אומר שצריך להציל את עם ישראל.

יוסף מנדלביץ': עם ישראל, זה וודאי דבר מאד חשוב אבל את עם ישראל דווקא.

יוסף מנדלביץ': אנחנו מתרשמים מהאנשים שמגיעים לאחרונה שהם מאד רחוקים, רבים מהם, אפילו מעצם ההודאה שהם יהודים.

יוסף מנדלביץ': אנחנו צריכים לשכנע ולהמשיך לשכנע שהם יהודים, כאשר בטוח שהרבה מאד מהם רואים ביחידות שאתם מפעילים בחבר העמים, פתח לברוח לעולם החופשי.

יוסף מנדלביץ': זה מבורך ואם אנחנו נגדיר את זה ככה אין שום בעיה, ואולי נמצא מממנים בעולם הגדול.

יוסף מנדלביץ': אבל אני גם שומע מהישראלים ברחוב.

יוסף מנדלביץ': הם אומרים, אנחנו רוצים שיבואו לפה יהודים.

יוסף מנדלביץ': אני לא מדבר על חוק השבות.

יוסף מנדלביץ': אני לא מתערב בזה, זה נושא נפרד.

יוסף מנדלביץ': אבל אתם כגוף או זרוע מחנכת, לדעתי, צריכים לעשות אבחנת יתר.

יוסף מנדלביץ': את מי אתם משכנעים?

יוסף מנדלביץ': עד מתי אתם משכנעים?

יוסף מנדלביץ': זו אחריות גדולה מאד והשאלה היא אם אתם לא בונים פה, בציון, עם חדש.

יוסף מנדלביץ': באשר למספרים, איש לא יחלוק.

יוסף מנדלביץ': בוודאי יש שם בתוך החמישים או כמה אחוזים של הלא יהודים שמגיעים לפה, אנשים שבמידה רבה שייכים לעם ישראל, למרות שלא התמזל מזלם ולא נולדו בדיוק להורים הנכונים, אבל יש גם אנשים שהם לגמרי רחוקים.

יוסף מנדלביץ': לגבי זה אני מציע – כפי שהציע פה חבר הכנסת פינס-פז – שיש דברים שאולי צריך לשאול את עם ישראל.

יוסף מנדלביץ': לעשות סקר כללי.

יוסף מנדלביץ': איזה יהודים הם רוצים להביא, כי זה באמת כסף גדול.

יוסף מנדלביץ': תודה.

נעמי בלומנטל: יושב ראש הסוכנות, מר סלי מרידור, בבקשה.

סלי מרידור: אני אנסה להשיב לשאלות הרבות ששאלו פה והן שאלות שכולן חשובות.

סלי מרידור: אני חושב שאם נצליח – ואם נצליח זה ביחד.

סלי מרידור: זה לא אתם או אנחנו – להפוך את השאלות האלה לחלק מסדר היום הישראלי, עשינו שמונים אחוז מן הדרך.

סלי מרידור: ברגע שמה שאנחנו מדברים פה יהיה חלק משיחת ערב שבת בבית של הישראלים, או שיהיה חלק ממה שכתוב בעיתון, או ממה ששומעים ברדיו או בטלוויזיה, זאת אומרת: סדר היום הלאומי היהודי הציוני, על הבעיות שלו ועל הדילמות שלו, יהיה חלק עיקרי מסדר היום של המדינה בישראל, עשינו שמונים אחוז מן הדרך, גם כדי לפתור את הבעיה.

סלי מרידור: האויב הכי גדול שלנו זה חוסר אכפתיות וחוסר עניין.

סלי מרידור: אני אתחיל בשאלות ששאלו מספר חברים לגבי מיקוד.

סלי מרידור: אני רוצה להסביר בצורה מאד ברורה.

סלי מרידור: זה כתוב בחוברת הזאת שאתם קיבלתם.

סלי מרידור: זה תוצאה של תהליך של שנתיים או שלוש של תכנון אסטרטגי.

סלי מרידור: אני אגע בנפרד בשאלה של החיבור בין קליטה ועלייה, כי השאלה הזאת עלתה על ידי מספר חברי כנסת, אבל הסוכנות תהיה ממוקדת בשלושה דברים בעיקר: בלהביא יהודים לארץ, בעלייה, קיבוץ גלויות - עם מעורבות כזו או אחרת בקליטה, אני אתייחס לזה בנפרד - בנושא של הזהות היהודית ציונית של הדור הבא - חינוך יהודי ציוני לדור הבא, בעיקר בגולה אבל צריך להסתכל גם על איך משפיעים על הדור הישראלי בארץ שיהיה מחובר לעם היהודי, שירגיש את עצמו יהודי - ובמעורבות ובשותפות ובגשר בין העם היהודי לבין מדינת ישראל, שיהיה בנוי על רגליים ציוניות, כשישראל היא במרכז והעם היהודי מסביב לה.

סלי מרידור: אלה שלושה דברים.

סלי מרידור: זה תואם את מה שאמר חבר הכנסת אופיר פינס-פז, זה תואם את מה שאמרו פה אנשים אחרים.

סלי מרידור: חבר הכנסת גדעון עזרא שאל סידרה שלמה של שאלות.

סלי מרידור: אני אגע בהן על קצה המזלג.

סלי מרידור: שאלת הישראלים שחיים בחוץ לארץ, היורדים.

סלי מרידור: אני חושב שקווי ההפרדה, או קווי התיחום לא מספיק ברורים.

סלי מרידור: אנחנו עוסקים בהם, עוסקים בהם לא מספיק.

סלי מרידור: צריך פה התייחסות חדשה או אחרת.

סלי מרידור: אני לא מוכן ברגע זה להגיד מה היא צריכה להיות, אבל נראה לי שהשאלה היא במקום וצריך לראות.

סלי מרידור: יכול להיות שגם הוועדה ראוי שתדון בנושא הזה.

סלי מרידור: איך מטפלים בנושא הזה בצורה יותר כוללת ויותר אפקטיבית.

סלי מרידור: נושא השליחים.

סלי מרידור: אני חושב שאנחנו בסך הכל מוציאים שליחים מעולים לחוץ לארץ, גם קצרים וגם ארוכים.

סלי מרידור: זאת אומרת, גם כאלה לתקופות של שנתיים שלוש וארבע וגם כאלה שיוצאים לקיץ או לחורף.

סלי מרידור: אנחנו מנסים לפתוח את זה לכלל החברה הישראלית, בתהליך פתוח עם תהליך מיון מאד מבוקר.

סלי מרידור: יש לא מעט מקרים שבהם הצורך הוא עצום ואין מספיק מועמדים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מדבר על חבר המדינות העצמאיות או בכלל על השליחים?

סלי מרידור: לא, על כל העולם.

סלי מרידור: בסך הכל – וחבר המדינות העצמאיות זו דוגמא טובה – למצוא אנשים בהיקפים שבהם אנחנו מדברים, שמסוגלים גם לדבר את השפה, גם להבין את התרבות, גם להביא כבר אווירה של ארץ ישראל או מדינת ישראל לתוך החברה היהודית בחבר המדינות, גם להיות מסוגלים להתחבר בעומקים שהם מעבר להראות מפה של ישראל ולהגיד טבריה או תל אביב, אלא גם להיכנס לדיאלוג יותר עמוק עם אוכלוסייה מאד אינטליגנטית, משכילה ומתוחכמת, אין מסה כזאת של אנשים.

סלי מרידור: זה לא פשוט למצוא.

סלי מרידור: נעשית בעניין הזה עבודה רבה וכל הצעה של חברי הכנסת בכיוון הזה, היא הצעה שנקבל בברכה.

סלי מרידור: המטרה שלנו זה להביא לעם היהודי בחוץ לארץ את הישראלים הכי טובים שאנחנו יכולים להביא בשביל לבצע את המשימות.

סלי מרידור: אין לנו שום סדר יום אחר.

סלי מרידור: אם אפשר להביא, אפילו, עוד יותר טובים, רק תציעו לנו איך לעשות את זה.

סלי מרידור: חבר הכנסת גדעון עזרא העלה את הנושא של אולפנים בחוץ לארץ.

סלי מרידור: יש אולפנים בחוץ לארץ.

סלי מרידור: זה תהליך שמתחיל בחוץ לארץ וממשיך בארץ.

סלי מרידור: הנושא של הקשר עם מקומות הקליטה בארץ, אני אתייחס אליו יותר מאוחר בהיבט היותר רחב, אבל אי אפשר להפריד, בלי קשר לאחריות אופרטיבית עכשיו, אי אפשר להפריד קונספטואלית , בעיני, בין עליה לבין קליטה.

סלי מרידור: אין דבר שיותר משפיע על העלייה מאשר הקליטה.

סלי מרידור: בוודאי במכתבים שהולכים חזרה ובטלפונים שהולכים חזרה, אבל זה נכון גם בשאלה של ההחלטה הספציפית, האינדיווידואלית, לאן ללכת ואם ללכת.

סלי מרידור: אנחנו עושים לא מעט בתחום של לשלוח בעלי מפעלים שרוצים להציע עבודה לעולים וראשי ערים שיש להם תוכניות ספציפיות לקליטת עולים, כדי להביא את הקולטים להיות חלק מהמהלך של עידוד העלייה.

סלי מרידור: צריך להרחיב את זה עד כמה שאפשר.

סלי מרידור: זה דבר מאד משמעותי ובהסתכלות קדימה, צריך לפתח – וזה, לדעתי, צריך להיות ביחד עם משרד הקליטה או עם ממשלת ישראל – את כל העניין של ניצול הטכנולוגיה, כדי לאפשר לאדם בחוץ לארץ לקבל הרבה יותר מידע ממה שהוא יכול לקבל היום.

סלי מרידור: לא מרופא כללי, אלא מרופאים מומחים.

סלי מרידור: כלומר, לא שהוא צריך להיפגש עם שליח שיודע מעט על הרבה, אלא שיוכל באמצעות הטכנולוגיה לקבל תשובה נקודתית ממי שיודע הרבה על מעט.

סלי מרידור: אבל ההרבה הזה זה בדיוק על המעט שאותו עולה מתעניין בו באותו רגע, כי הוא רוצה לדעת מה האפשרויות שלו לעבודה במקצוע כזה או אחר, באשדוד, ששם גרה המשפחה שלו.

סלי מרידור: הוא לא מעוניין בתשובה כללית על מדינת ישראל ואפשרויות תעסוקה בה.

סלי מרידור: אין דרך לתת תשובות כאלה, נקודתיות, באמצעות מערך של, אם אתם רוצים, שליחים כלליים.

סלי מרידור: הדרך היחידה היא לחבר – והטכנולוגיה פה נותנת הזדמנות אדירה – בין השואל לבין המקור הכי טוב שיכול לתת תשובה לשאלה.

סלי מרידור: אני לא מכיר את הטענה לגבי זקנים, כרטיסי טיסה.

סלי מרידור: כל מי שהוא זכאי עלייה ורוצה לעלות, למיטב ידיעתי מקבל כרטיסי טיסה.

סלי מרידור: אני, רק, כדי לא לתת תשובה בלי לבדוק, אבדוק את הנושא כדי להיות בטוח שמה שאני אומר הוא נכון.

סלי מרידור: אבל הטענה שחבר הכנסת גדעון עזרא שמע, נראית לי חסרת בסיס.

סלי מרידור: אני לא מכיר מקרים שבהם זכאי עליה רוצים לעלות לארץ ולא מאפשרים להם לעשות זאת.

סלי מרידור: חס וחלילה שזה יהיה המצב.

סלי מרידור: אני רוצה להתייחס למספר נקודות אחרות ששאלו פה, בלי להתייחס עכשיו באופן ספציפי.

סלי מרידור: השאלה של קליטה.

סלי מרידור: קודם כל, כדי להצליח בעבודה, מוכרח להיות שיתוף פעולה אדיר - בלי קשר לאיפה עובר הקו בין הסוכנות ובין עבודת העלייה לבין עבודת הקליטה – בין הממשלה ובעיקר משרד הקליטה, לבין הסוכנות היהודית בתחום של עליה.

סלי מרידור: מה שהעולה אומר במשרד של מרכז הקליטה, של משרד הקליטה, הוא שמע מהשליח של הסוכנות שם שעוסק בעלייה.

סלי מרידור: זה לא שהוא שמע את זה מאיש של הסוכנות שעוסק בקליטה בארץ.

סלי מרידור: מוכרח להיות קשר ומוכרחה להיות מדיניות משותפת ומוכרחים להיות צינורות להעברת מידע שפועלים כל הזמן על מנת שהמידע שמגיע לעולה יהיה המידע המקסימלי והכי אופטימלי שאפשר לתת לו.

סלי מרידור: אני לא בטוח, ובזה יש לי דעה אחרת מדעתו של חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהמקום הכי נכון לשים את התפר בין הסוכנות היהודית לבין משרד הקליטה הוא בשדה התעופה לוד.

סלי מרידור: יש דעות שונות בעניין הזה.

סלי מרידור: אני חושב שהמעבר של העלייה, ויש פה אנשים שיודעים את זה – לא טוב ממני, כי הם יודעים את זה ואני לא יודע את זה כי לא זכיתי לעלות – הוא כל כך טראומטי וכל כך קשה שלעשות את התפר בשדה התעופה, אני לא בטוח שזה הדבר הכי נכון.

סלי מרידור: יש גם עניין מאד יסודי, שאני חושב שהאחריות של העם היהודי כלפי העולים, לא נגמרת ברגע שהם נוחתים בשדה התעופה לוד.

סלי מרידור: מה שכן, צריך להיות מאד ממוקדים ולעשות גבולות גזרה שמסביבם יש שיתוף פעולה.

סלי מרידור: הסוכנות היהודית בגדול עוסקת היום בקליטה במספר מאד ממוקד של תחומים, שזה אוכלוסיות מיוחדות.

סלי מרידור: זה צעירים וסטודנטים וזה אוכלוסיות אחרות כמו אתיופים, קווקזים וכולי.

סלי מרידור: אפשר לקבוע גבולות גזרה אחרים.

סלי מרידור: אני חושב שהדבר העיקרי זה לא איפה עובר הגבול.

סלי מרידור: זה קצת מזכיר לי את המשא ומתן עם השכנים שלנו.

סלי מרידור: שאלה לא פחות חשובה מאשר איפה עובר הגבול היא מה היחסים משני הצדדים של הגבול.

סלי מרידור: את היחסים האלה צריך להבטיח שבונים בצורה נכונה כדי שהעולים יקבלו את השרות הכי טוב שאפשר.

סלי מרידור: העמדה לגבי ארגוני עולים.

סלי מרידור: אנחנו חושבים שארגוני עולים עושים בסך הכל עבודה אדירה.

סלי מרידור: אנחנו חושבים שיש חשיבות מאד גדולה לאפשר לעולים לפעול למען עצמם.

סלי מרידור: אנחנו חושבים שלהיות במצב שבו העולים תלויים תלות מוחלטת בממשלה בלי יכולת להפעיל לובי כלפי הממשלה, זה דבר לא חיובי מבחינת היכולת שלהם לקדם את הקליטה שלהם במדינת ישראל.

סלי מרידור: עד היום, כמו שאתם יודעים, מי שמסייע מאד לארגוני העולים זו הסוכנות היהודית בכספים של העם היהודי.

סלי מרידור: אני חושב שבהיקף של בין שלושה וחצי לארבעה מיליון דולר בשנה, זה עשרים מיליון שקל כל שנה.

סלי מרידור: זו גם התוכנית לשנת אלפיים.

סלי מרידור: ההסתכלות קדימה היא הסתכלות שתלויה מאד ב -עוד פעם, חזור לשאלה של סך כל המשאבים, סדרי עדיפויות וקביעת גבולות גזרה עם מדינת ישראל.

סלי מרידור: אני, למשל, בתחום הזה, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, הייתי רואה התפתחות לא חיובית, אם ארגוני העולים היו הופכים להיות תלויים לחלוטין בממשלת ישראל בתקציב שלהם.

סלי מרידור: אבל יכול להיות שיש לך דעה אחרת בעניין הזה, אז שווה לדבר על זה.

סלי מרידור: אולי אני אגיד לגבי מספר דברים שנאמרו, שהם יותר כלליים.

סלי מרידור: הסוכנות היהודית היא שולחן משותף.

סלי מרידור: יש לזה עוצמה אדירה.

סלי מרידור: יש לזה גם חסרונות.

סלי מרידור: חבר הכנסת אופיר פינס-פז ציין את החסרונות ואני מודע להם.

סלי מרידור: הרבה יותר קל לערב את הציבור ולעניין את הציבור סביב מחלוקת.

סלי מרידור: כל מי שיושב בכנסת יודע שסביב הודעות של קונצנזוס קשה מאד לרתום את העניין התקשורתי והציבורי.

סלי מרידור: יחד עם זה יש בעיני ערך עצום לזה, שסביב שלושה הנושאים העיקריים של עלייה, של חינוך יהודי ציוני ושל יחסי ישראל תפוצות סביב מדינת ישראל, כשמדינת ישראל במרכז, יש קונצנזוס לאומי רחב מימין ומשמאל.

סלי מרידור: ישראל – גולה וכל הזרמים.

סלי מרידור: אין חדר כזה בעם היהודי.

סלי מרידור: אין בית כזה בעם היהודי שיושבים בו כולם ביחד ויש ביניהם הסכמה עקרונית יסודית על כל הדברים האלה.

סלי מרידור: אלה דברים מרכזיים בסדר היום.

סלי מרידור: זה לא דברים שוליים בסדר היום.

סלי מרידור: אני יודע שאנחנו משלמים מחיר בשאיפה להסכמה רחבה, אני לא בטוח שאם היינו מוותרים על ההסכמה הרחבה היינו עושים שרות גדול לעם ישראל.

סלי מרידור: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, ברשותכם, אלא אם כן יהיה עוד מישהו שידגיש שאלה ספציפית שהוא שאל.

סלי מרידור: אולי עוד דבר לפני אחרון, להערות של יוסף מנדלביץ'.

סלי מרידור: סוגיית ההרכב של העלייה שכבר נגעתי בה במידה מסוימת בתחילת הדברים.

סלי מרידור: אני יכול לתת תשובה טכנית.

סלי מרידור: אנחנו פועלים במסגרת חוק השבות.

סלי מרידור: זו תשובה אמיתית.

יוסף מנדלביץ': זה, אגב, לא מחייב את הסוכנות.

יוסף מנדלביץ': הסוכנות לא מחויבת לחוק השבות.

יוסף מנדלביץ': חוק השבות זה מתן אישור כניסה ותו לא.

יוסף מנדלביץ': אבל גיוס אנשים בחוץ לארץ – לא.

סלי מרידור: מר מנדלביץ', ברשותך.

סלי מרידור: אני יכול לתת לך תשובה פורמלית חוקית שהיא תשובה נכונה, שאנחנו פועלים כנציגים של העם היהודי ומדינת ישראל ברחבי העולם, עם סמכויות שניתנות לנו ממדינת ישראל ואנחנו פועלים במסגרת החוק של מדינת ישראל.

סלי מרידור: החוק של מדינת ישראל נותן זכאות מסוימת לאנשים מסוימים ואנחנו מאפשרים להם לממש את הזכאות הזאת.

סלי מרידור: זו תשובה שתהיה תשובה נכונה.

סלי מרידור: אני לא אסתפק בה, אבל היא תשובה נכונה.

סלי מרידור: אני גם יכול לתת לך תשובה אופרטיבית, שבמערכת שבה יש אלפי חיילים בשטח וזה אלפי חיילים, שמביאים את היהודים לארץ - רובם, אגב, לא שליחים, רובם לא ישראלים.

סלי מרידור: רובם עובדים מקומיים - לחשוב שיחידות הקצה במערכת הגדולה הזאת יכולות להפעיל כל מיני שיקולי דעת לא ברורים זה גם כן דבר שאפשר להטיל עליו סימן שאלה גדול.

סלי מרידור: אבל, אני רוצה לתת לך תשובה מצד המהות.

סלי מרידור: אני חושב שהרוב המכריע של העולים מברית המועצות, הרוב המכריע, עולים מתוך רצון להיות חלק מעם ישראל.

סלי מרידור: אני חושב שבמציאות היסטורית שבתוכה אנחנו חיים, שלשמחתנו היא שונה מזו שחיינו בה אלפיים שנה עד להקמת מדינת ישראל, אנחנו צריכים למצוא את הדרכים לאפשר להם להיות חלק מעם ישראל בצורה הכי טובה שאפשר.

סלי מרידור: אני חושב שאם אנחנו ניתן להם את הכלים, אם נאפשר להם תהליך ראוי של קבלה לתוך עם ישראל - זה לא בידי האנשים שיושבים פה בחדר - אני מאמין, שהרוב המכריע שלהם יהיה בנות ובנים נאמנים לעם ישראל לדורות.

סלי מרידור: זה במידה רבה בידיים שלנו.

סלי מרידור: אם אדם הוא תולדה של המציאות היסטורית שבתוכה חי עם ישראל, שכבר דיברתי עליה בהתחלה ואני לא רוצה לחזור עליה והוא חוזר הביתה והוא רוצה להיות חלק מהציבור היהודי, מהחברה היהודית בישראל ואת הילד שלו הוא שולח ללמוד ביחד עם הילדות שלי, בבית ספר יהודי בישראל והוא דובר עברית והוא חג חגים שאנחנו חגים והוא משרת בצבא והוא מרגיש חלק מעם ישראל, צריך לעשות הכל כדי לאפשר לו להיות חלק מעם ישראל.

סלי מרידור: אני יודע שזו אחריות עצומה על כולנו.

סלי מרידור: אני חושב שעיקר הטיפול בסוגייה הזאת הוא לא בשאלה, של איך מונעים משולי השוליים.

סלי מרידור: אלא איך מאפשרים לאנשים שרוצים תהליך סביר, ראוי, חיובי, של כניסה מלאה לתוך העם היהודי.

סלי מרידור: אני חושב שאין לנו תשובה טובה בינתיים לעניין הזה ואני חושב שאנחנו צריכים כולנו להשקיע מאמץ גדול מאד כדי לפתח את התשובה הראויה לעניין הזה.

יוסף מנדלביץ': אני חושב שלא צריך להשקיע.

סלי מרידור: אני מבין מה אתה אומר וגם נדמה לי שאתה מבין מה אני אומר.

יוסף מנדלביץ': נכון.

סלי מרידור: אומר לך את זה אדם שאכפת לו הנושא של העם היהודי, שאכפת לו שמדינת ישראל תהיה מדינה של העם היהודי, שלא רוצה לראות קרע בין ישראליות לבין יהדות, שלא רוצה לראות קרע בין לאומיות לבין דת בהקשר היהודי ושיחד עם זה מכיר גם במציאות ההיסטורית וגם בהזדמנות ההיסטורית וחושב שאנחנו צריכים לתת לה תשובה שמתאימה לאינטרסים ולצרכים של העם היהודי בעת הזאת.

סלי מרידור: דבר אחרון.

סלי מרידור: יש שאלת המיקוד ושאלת השאלה.

סלי מרידור: אמרתי כבר ואני שמח שחבר הכנסת אופיר פינס-פז חזר פה.

סלי מרידור: הסוכנות היהודית מתמקדת – והדברים מופיעים בחוברת – בדיוק באותם דברים שחבר הכנסת פינס-פז דיבר עליהם: עלייה, חינוך, קשר ישראל–תפוצות.

סלי מרידור: אלה לא משימות פשוטות ויותר מזה שהן לא משימות פשוטות, אי אפשר להצליח בהן, בראייה ציונית, בלי שהחברה הישראלית, הכנסת בישראל וממשלת ישראל, יהיו שותפים מרכזיים בתוך העשייה הזאת.

סלי מרידור: זה יחסית קל בחבר המדינות, אבל כשמדובר על להביא עולים מן המערב זאת כבר שאלה ציונית.

סלי מרידור: כשמדובר על חינוך יהודי, יש חינוך יהודי ויש חינוך יהודי.

סלי מרידור: יש חינוך יהודי ויש חינוך יהודי -ציוני.

סלי מרידור: כשמדובר על יחסי ישראל–תפוצות, יש כל מיני סוגים של יחסי ישראל–תפוצות.

סלי מרידור: יש יחסי ישראל-תפוצות שהם יחסים בילטרליים בין קהילה יהודית בישראל וקהילה יהודית באמריקה ויש יחסי ישראל–תפוצות שבנויים סביב המרכזיות של מדינת ישראל והמעורבות של העם היהודי במדינת ישראל.

סלי מרידור: כדי להבטיח שאנחנו לא מאבדים את הצפון או את המרכז, כמו שאמרתי קודם, את המרכזיות של ישראל, מוכרחה להיות הרתמות של האנרגיה העצומה שיש בישראל לטובת המעשה הציוני הזה ביחד עם הסוכנות היהודית.

סלי מרידור: יש המון שאלות לגיטימיות לגבי הסוכנות היהודית, ואני חושב שכמעט ואין שאלות לא לגיטימיות לגבי הסוכנות היהודית.

סלי מרידור: עם זאת אני רוצה לומר דבר אחד.

סלי מרידור: שלעם היהודי במדינת ישראל מוכרח להיות כלי שיבטא את השותפות המוסדית בין כל קהילות ישראל המאורגנות לבין מדינת ישראל.

סלי מרידור: יש לנו מזל אדיר – כך אני רואה את זה – שיש לנו כלי כזה בידיים, כי ספק אם היינו יכולים להקים כלי כזה היום.

סלי מרידור: משיש לנו כלי כזה בידיים, זו אחריות משותפת של כולם לעשות אותו כמה שיותר טוב.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות ליושב ראש הסוכנות, מר סלי מרידור, על הסקירה שלו ואני מוכרחה לומר שאני מתרשמת שרוב חברי וועדת העלייה והקליטה - אולי זה מקרי ואולי לא - כאן בכנסת תומכים גם בסוכנות כפי שהיא וגם בתפקוד שלה, בתפקיד שיש לה עדיין בכל מה שמתרחש בין העם היהודי באשר הוא ומדינת ישראל.

נעמי בלומנטל: אני שואלת את עצמי איפה אנחנו, כחברי כנסת, כחברי וועדת העלייה והקליטה, היינו יכולים לסייע, משום שאנחנו מרגישים בשיחות שלנו עם יהודים מארצות הברית ועם תורמים, שהם איבדו את הרלוונטיות ואת הרגשת המחויבות שלהם לתרום דווקא לסוכנות היהודית דרך ה U.J.A..

נעמי בלומנטל: הם באים ואומרים, אני רוצה למצוא לי, אם אני רוצה לתרום למדינת ישראל, את מה שחשוב לי לתרום לו ואתם יודעים את זה טוב מאד.

נעמי בלומנטל: רובנו, כפי שאמרתי, חושבים שהסוכנות כסוכנות במתכונת שהיא קיימת, היא גוף נכון.

נעמי בלומנטל: יכול להיות שאנחנו צריכים להיות קצת יותר שותפים לשאלה איך הגוף הזה אולי צריך להיות בנוי.

נעמי בלומנטל: לא שרק האמריקאים חושבים ולוחצים בהיבט הזה, של איך להכניס יותר את הנושאים ואת סדר היום שלהם, אלא שגם לנו תהיה איזו שהיא תרומה.

נעמי בלומנטל: לא מתוך היותנו בתוך הסוכנות, זה יהיה לא נכון.

נעמי בלומנטל: אבל השאלה היא איזו השפעה יכולה להיות לנו מכאן, חוץ מישיבה מסוג זה שמביאה לידי ביטוי את התמיכה הזאת.

סלי מרידור: בואי נאמר משהו, כי אני חייב לך תשובה על השאלה הזאת.

נעמי בלומנטל: על ה Birth Right?

סלי מרידור: לא, על העניין של ה U.G.A..

סלי מרידור: אני אגיד גם על ה Birth Right.

סלי מרידור: קודם כל, אנחנו מביאים היום, לא רק אנחנו, אבל אנחנו את רובם, עשרים אלף בני נוער יהודי לארץ כל שנה.

סלי מרידור: אם אפשר להקפיץ את זה לארבעים אלף - ואני אומר אם, כי המאמץ להקפיץ את זה הוא גדול - זה חשוב מאד, כי אם נצליח, תהיה לזה השפעה מאד גדולה על העם היהודי.

סלי מרידור: יש פה גם הרבה סיכונים, משום שיש היום עשרים אלף איש שהם נכס אדיר של העם היהודי שאסור לסכן אותו.

סלי מרידור: לכן צריך לעשות את זה בשותפות, לעשות את זה באחריות ולעשות את זה מתוך תפיסה חינוכית מסוימת ואני מקווה שנגיע בסוף להסכמה רחבה כדי שאפשר יהיה לעשות את הדבר הזה בצורה אחראית.

סלי מרידור: אני בהחלט לא הייתי זורק את הדבר הזה, חס וחלילה, הצידה, אבל מצד שני, ברוך השם שיש מדינת ישראל ויש מסגרת מוסדית של העם היהודי ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מובילים מהלכים היסטוריים ולא איך אנחנו נגררים לתוך מהלכים היסטוריים.

סלי מרידור: אני חוזר לשאלתך האחרת שנוגעת לדברים נרחבים.

סלי מרידור: זה שאנשים רוצים להיות מעורבים עם התרומה שלהם, אני בעד.

סלי מרידור: למה אני בעד?

סלי מרידור: משום שהיום אנחנו אחראים לא רק על הפרוייקט שאנחנו עושים.

סלי מרידור: המשימה שלנו זה לא רק להצליח בפרוייקט.

סלי מרידור: משימה לא פחות חשובה היא לערב יהודים אחד עם השני סביב עשייה, כי אחרת נאבד את החיבור בין העם היהודי, בינו לבין עצמו ובינו לבין ישראל.

סלי מרידור: לכן, לאפשר בתוך הפעילות של הסוכנות כמה שיותר מעורבות ישירה בביצוע של יהודים מחוץ לארץ ויהודים מן הארץ, אני חושב שזאת מגמה בהחלט חיובית.

סלי מרידור: אני לא מקבל את ההנחה, שפחות יהודים רוצים לתרום.

סלי מרידור: אני גם לא מקבל את ההנחה שישראל לא חשובה ליהודים בעולם.

סלי מרידור: אבל לכן, יכול להיות משקל אדיר בשכנוע שלהם למה זה חשוב.

סלי מרידור: מה שהם שומעים מהחברה הישראלית משפיע מאד על דפוסי ההתנהגות שלהם.

סלי מרידור: בפגישות שלכם אתם, תגידו להם מה חשוב לכם ותגידו להם כמה חשובה השותפות הזאת ביניכם.

סלי מרידור: לא שומעים את הקולות האלה.

סלי מרידור: מה ששומעים זה כל מיני חברי כנסת שאומרים בדיוק ההפך.

סלי מרידור: חלקם כבר לא רק חברי כנסת היום.

סלי מרידור: הם אומרים: לא צריך.

סלי מרידור: אז אם אנשים נותנים את הנשמה שלהם - תעזבו את הכסף - נותנים את הנשמה שלהם למען מדינת ישראל ולמען החיבור עם העם היהודי והדרך שלהם לתת את הנשמה שלהם זה כלי ביטוי יהודי שהתפתח במשך הרבה מאד שנים - מעבר לאלפיים שנה אם הולכים אחורה לתורה ובוודאי בצורה מאד דומיננטית במהלך תקופת הגולה - של צדקה, זאת שפה.

סלי מרידור: זה לא כסף.

סלי מרידור: זה ביטוי תרבותי, זה ביטוי ערכי.

סלי מרידור: אם אומרים להם: תודה, כל הכבוד, זה חשוב לנו, זה מעודד אותם.

סלי מרידור: אם אומרים להם: לא צריך אתכם, זו סטירת לחי.

סלי מרידור: שואלים אותי לפעמים מה הנכסים של הסוכנות.

סלי מרידור: יש לנו נכס אחד.

סלי מרידור: כל השאר שטויות.

סלי מרידור: זה הרצון הטוב של העם היהודי והאהבה שלו את מדינת ישראל.

סלי מרידור: היכולת שלכם, חברי כנסת ומנהיגות של מדינת ישראל, להעשיר את הבאר הזאת או את המעיין הזה שיהיה כמעיין מתגבר, היא עצומה וגם חס וחלילה ההפך.

סלי מרידור: גם יכולת הנזק היא עצומה.

סלי מרידור: כל אחד צריך לראות איך הוא תורם לעניין הזה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אני באמת מאד מודה לך, מר מרידור.

נעמי בלומנטל: תודה לחברי הכנסת ולכל הנוכחים.