ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 14, 1999-10-26 10:00

נעמי בלומנטל: אני פותחת את הישיבה עם נציגי התאחדויות העולים ומברכת אתכם שהגעתם לכאן.

נעמי בלומנטל: נמצאים אתנו חברי הכנסת שבוודאי גם הם יאמרו את דברם.

נעמי בלומנטל: על הפרק עומד למעשה תקצוב הפעילות של התאחדויות העולים.

נעמי בלומנטל: בעבר היו לנו כבר ישיבות בנושא הזה.

נעמי בלומנטל: עמדתי היתה, ועדיין, שבאופן עקרוני אני מברכת על קיומן של התאחדויות העולים והפעילות שלהן, ואני גם בעד כל גוף שהוא עמותה, שיהיה לו בסיס לתפעול.

נעמי בלומנטל: אנחנו מצפים כמובן שיהיה מקסימום של עבודה בהתנדבות, ורוב העבודה בהתאחדויות, כמו גם בעמותות אחרות היא עבודה התנדבותית.

נעמי בלומנטל: אלא שצריך להיות לזה בסיס: חדר, מזכיר או מזכירה, ובדרך-כלל רצוי גם שיהיה מנכ"ל, כדי שכל אלה יגרמו לכך שתהיה פעילות, כי קשה מאד להפעיל את ההתאחדויות כשאין לך בסיס מינימלי של מנגנון, אפילו קטן מאד.

נעמי בלומנטל: אין ספק שצריך לקבוע איזה שהם קריטריונים ואיזו שהיא בקרה כדי שההתאחדויות תפעלנה כיאות כדי לקבל תקצוב.

נעמי בלומנטל: לא הייתי ממליצה על תקצוב גורף אם אני לא יודעת מה עושה אותה התאחדות.

נעמי בלומנטל: בזמנה גם הסוכנות היהודית תקצבה התאחדויות, ההקצבות האלה יורדות ואנחנו יודעים מהו מצבה של הסוכנות.

נעמי בלומנטל: מאידך גיסא, אני חושבת שמן הראוי היה שמשרד הקליטה יסייע להתאחדויות.

נעמי בלומנטל: לכן, אין לי פתרון לגבי גופים שונים שפועלים כהתאחדויות של כמה גופים, קבוצות עולים שמגיעות ממדינה זו או אחרת.

נעמי בלומנטל: אבל לשם כך אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת ואני מקווה שנצליח בתום הישיבה לצאת עם כמה המלצות למשרד הקליטה ולשרת הקליטה, ואם לא נקבל מענה, נגיע גם לראש הממשלה בהקשר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: כל אלה שנמצאים כאן מכירים את הנושא, גם חברי הכנסת ובוודאי נציגי הארגונים ולכן אציין רק כמה נקודות קצרות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל, השאלה הכללית שבה פתחת היא שאלה של מדיניות כללית בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכדאי לומר מלכתחילה שהמדיניות הכללית בשנים האחרונות היא כן לתמוך בארגונים ובפעילות שלהם ולראות בהם לא מטרד בנושא קליטה אלא בעלי ברית מאד חשובים.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם לא מעלה על הדעת שמישהו יכול להגיד עכשיו "לא".

יולי יואל אדלשטיין: הארגונים פעלו טוב במשך כמה שנים והיו שותפים מלאים ועכשיו אנחנו נשנה את המדיניות.

יולי יואל אדלשטיין: אינני חושב שזה דבר הגיוני, ואני גם לא חושב שזה אפשרי.

יולי יואל אדלשטיין: תרשו לי להניח שהמדיניות הזאת תימשך מצדם של משרד הקליטה בוודאי, ומצדם של גופים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, לדעתי השאלה היא מאיפה תמומן, אם בכלל, תשתית הארגונים, שאלה דברים צנועים, קטנים אבל הכרחיים לפעילות.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו צריכים, ברוח הדברים שלך לבדוק את הפעילות של ארגון זה או אחר ולא לנסות לבדוק מי מייצג את מי כאן במקרה זה.

יולי יואל אדלשטיין: גם מכיוון שלא נגיע רחוק ואף פעם לא נכריע בשאלה, מכיוון שיש התאחדות עולי אוקראינה, האם זה עושה את התאחדות עולי ברית-המועצות לשעבר פחות מייצגת, כי כביכול התאחדות עולי אוקראינה מיוצגים שם ולא שם.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכאן אנחנו לא נכריע בשאלה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן כאן לא כדאי לבדוק מי באמת מייצג את מי, כי זה שארגון נקרא "עולי משהו", זה לא אומר שאסור לו לפעול עם עולים ממדינות אחרות, וזה לא אומר שהוא לא פועל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: לפני שנה – שנה וחצי יזמתי דיון בנושא התאחדויות עולים, כי אמרתי שבגלל שאני יושבת-ראש אחד הארגונים אני גם יודעת שיש בעיה מאד-מאד עמוקה והיא בעיית שנים והגיע הזמן שאנחנו נפתור אותה.

סופה לנדבר: אני חושבת שאת נגעת בענין שהיום רוח הפעילות היא חזקה מאד ובגלל זה יש היום הרבה עמותות בשטח.

סופה לנדבר: מצד אחד זה דבר טוב, אבל מצד שני זה דבר מאד שלילי מבחינה זו שכאשר אנחנו עומדים מול הסוכנות היהודית או מול משרד הקליטה, אומרים לנו: אתם צריכים להוכיח ביחד, וכשיש ארגון גדול הרבה יותר קל להוכיח.

סופה לנדבר: אני חושבת שמדינת ישראל כמדינה שקולטת עליה צריכה לתת סטאטוס לארגוני העולים.

סופה לנדבר: אני זוכרת שכאשר גולדה מאיר היתה ראש ממשלה היא אמרה שאינטגרציה כוללת הרבה מאד דברים, ואחר מהם הוא שאותם מתנדבים שעלו מאותה מדינה, שממנה אחר-כך באים עולים חדשים, מי שיכול לקלוט אותם בצורה הרבה יותר טובה ומוצלחת אלה האנשים שמדברים באותה שפה ואומרים להם: אני עברתי את זה, גם אתה תעבור ותצליח.

סופה לנדבר: ארגוני העולים לא מסוגלים לקבל כסף אחרי שהם ביצעו את הפעילות.

סופה לנדבר: קשה לבצע פעולות כשאין כסף, ואם את צריכה להוכיח שהיו לך הוצאות ואת צריכה לקבל 200 אלף , את צריכה להוכיח 600 אלף ₪, וזה כמעט בלתי-אפשרי.

סופה לנדבר: ארגוני העולים גם לא יכולים להחזיק עורד-דין או רואה-חשבון, כי מדובר בסכומי כסף אדירים.

יצחק גאגולה: כפי שאני מכיר את הדברים מקרוב, יש לי הרבה מאד לומר בנושא הזה.

יצחק גאגולה: חלק מהדברים אני יכול לומר בפורום רחב, וחלק אחר לא.

יצחק גאגולה: למשל, יש הרבה מאד התאחדויות לעולי רוסיה ואתיופיה.

יצחק גאגולה: לכל עליה יש ההתאחדויות שלה.

יצחק גאגולה: השאלה היא אם יש פיקוח רציני על הנושא הזה, כי אם ההתאחדויות יעבדו בצורה רצינית, זה יכול לעזור להם לקבל תקציבים יותר גדולים.

יצחק גאגולה: מצד שני, ההתאחדויות שפחות פעילות, או בכלל לא פעילות, פשוט לסגור אותן.

סופה לנדבר: לא לסגור אותן, אבל להפסיק להעביר להן תקציבים.

יצחק גאגולה: כן, כי אני יודע שיש הרבה בזבוז והוא בא על-חשבון אלה שעובדים, וחבל.

אריה קורת: לגבי משרד הקליטה אתה לא צודק.

יצחק גאגולה: אם יש לך שתיים או שלוש התאחדויות, היא מממנת הכל.

יולי יואל אדלשטיין: כן, לפי הפרוייקטים.

יצחק גאגולה: אבל אני יודע שבסוכנות היהודית זה לא כך.

יצחק גאגולה: לכן אני אומר שצריך לבדוק את הדברים ולפקח עליהם, ומי שבאמת עושה למען הציבור יקבל בהתאם.

יצחק גאגולה: אם כולם עושים דברים מבורכים ויש פרוייקטים, אז צריך לממן את כולם, ולפקח עליהם בצורה ממלכתית.

יצחק גאגולה: לדעתי צריך להיות פורום על-מפלגתי, כי בדרך כלל להתאחדויות יש אבא שעומד מעליהם.

יצחק גאגולה: אבל אם יהיה פורום על-ממלכתי שיפקח עליהן, זה יהיה לברכה לכולם.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת גאגולה העלה עוד פעם את ענין הפיקוח, ושתוכח למעשה פעילות אמת באותם גופים.

נעמי בלומנטל: אם הפעילות תוכח, שיהיו כמה התאחדויות.

נעמי בלומנטל: כי לא אחת קורה שמישהו שם שלט ואומר:

נעמי בלומנטל: אני התאחדות עולי כך וכך, ואחר-כך מתברר שהוא לא עושה דבר.

נעמי בלומנטל: לעומת זאת גוף אחר, שאת השם חטפו לו כבר, הוא לא יכול לקרוא לעצמו "התאחדות עולי כך וכך", אז קוראים לו בשם אחר והוא בעצם עושה עבודה הרבה יותר גדולה מאשר הגוף שנתן לעצמו שם בומבסטי.

יצחק גאגולה: אני מקווה שלתוצאות הדיון הזה יהיו "שיניים", ושלא רק נשב פה ונדון , נקבל החלטות חשובות ובסופו של דבר לא ייצא מהן דבר.

נעמי בלומנטל: אנא תעקוב אחרינו.

נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר שני דברים.

ויקטור בריילובסקי: האחד, בשביל לעשות איזה שהוא פיקוח ולהציג את כל הספור על העמותות בצורה יותר מאורגנת, אולי כדאי לעשות בכל תחום ספציפי ארגון אמברלה.

ויקטור בריילובסקי: למשל, עולי ברית-המועצות לשעבר או עולי אתיופיה.

ויקטור בריילובסקי: בתוך אמברלה כזאת יכולות לעבוד כמה עמותות, אבל ייתכן שאז הדברים יהיו יותר קלים.

ויקטור בריילובסקי: למשל, מספיק רואה-חשבון אחד ועורך-דין אחד לכל העמותות שעובדות בתחום.

סופה לנדבר: כל חבר עמותה משלם דמי חבר.

סופה לנדבר: אם אני לא שייכת לארגון מסוים, הוא אצלי לא פופולרי.

סופה לנדבר: אבל אם אני חברה בארגון ואני משלמת דמי חבר - - -

נעמי בלומנטל: אבל בסקר אפשר לראות את זה.

סופה לנדבר: סקר לא יכול לתת לך שום אינדיקציה, כי את יכולה לקחת את הספרים של כל ארגון ולראות כמה חברים משלמים דמי חבר.

נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת לנדבר, אני לא מאמינה שיהיה תקציב לסקר.

נעמי בלומנטל: כל עמותה מדווחת מהו מספר חבריה, אבל אפשר היה להכניס עוד מדד כדי לבדוק אם אותה התאחדות באמת עושה את הפעולות שהיא אמורה לעשות.

נעמי בלומנטל: את לוקחת איזה שהוא מדד ואומרת שאת עושה סקר.

נעמי בלומנטל: זה היה יכול להוסיף עוד נדבך מבחינת הקריטריונים.

נעמי בלומנטל: אני לא שוללת את זה, אני רק חושבת שאף פעם לא יהיה תקציב לסקרים, כי סקר הוא דבר יקר.

נעמי בלומנטל: לכן יתבססו יותר על דברים אחרים.

ויקטור בריילובסקי: רק לעמותות שלא עובדות זה יכול להיות עוד יותר יקר.

נעמי בלומנטל: נכון, אני מצדדת בזה.

אריה קורת: חשבתי להתיחס לדברים בשלב יותר מאוחר, אבל בכל זאת אומר משפט אחר.

אריה קורת: אנחנו באמת בהתלבטות קשה מאד במשרד לגבי שנת 2000.

אריה קורת: לגבי שנת 1999 ניסינו להגיע אל מקסימום העמותות והארגונים, כי האמנו בסופו של דבר שהארגון הוולונטרי הוא בעצם הגשר אל החברה הישראלית.

אריה קורת: יצאנו בפרסום והכנו ימי הדרכה והסברה ואכן בשנת 1999 פנו למשרד 450 עמותות וארגונים.

נעמי בלומנטל: בכמה הסתכם התקציב לנושא הזה בשנת 1999?

אריה קורת: בסופו של דבר, לאור הפניות הרבות של הארגונים, הגדלנו את מסגרת התקציב לכ-12 מיליון שקל.

אריה קורת: בסופו של דבר רק כ-300 ארגונים קיבלו סיוע.

אריה קורת: עם זאת, יש עוגה אחת והיא מתחלקת לפרוסות בהתאם למספר האנשים שרוצים ליהנות ממנה, ואז המנה שכל ארגון מקבל היא קטנה יותר.

אריה קורת: אנחנו נמצאים היום בתהליך של בחינת הנושא לקראת שנת 2000 ואנחנו בהתלבטות מאד קשה בנושא הזה.

אריה קורת: אנחנו יושבים כעת על תבחינים חדשים למתן סיוע לארגונים.

אריה קורת: התבחינים האלו לראשונה יפורסמו כך שכל ארגון יידע מה הארגון השני מקבל, וכל ארגון גם יידע על-פי איזה מדדים ניתנו כספים.

אריה קורת: מבחינה זו זאת בהחלט התפתחות טובה.

אריה קורת: בנושא של רשם העמותות אני מציע לקיים פעם דיון ואפילו להזמין את רשם העמותות, כי הנושא הזה חשוב.

אריה קורת: אני חושב שלקראת שנת 2000 הוא יהיה מאד חשוב, כי זה בעצם אחד הגורמים שאומר: הם חשובים, זה תהליך של פיקוח, של בקרה על-מנת לדעת איזה ארגון פעיל ואיזה ארגון לא, אבל מצד שני יש תהליכים שכדאי לבחון אותם.

יולי יואל אדלשטיין: כדי להדגיש עד כמה חשובים דברי מר קורת, אני רוצה לתת לכם דוגמה שהיא נשמעת אולי

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, יש כאן איזו שהיא מציאות שמחייבת דיון מאד רציני עם רשם העמותות.

יולי יואל אדלשטיין: כי מצד אחד כולנו בעד מינהל תקין, אבל מצד שני אי-אפשר להגיע לאבסורד שאני מרוע לב יכול לשתק לגמרי פעילות של כל ארגון מבחינה מימונית, וכל מה שזה דורש ממני הוא מכונת כתיבה וסבלנות להדפיס עליה מכתב פעם בשבועיים ולשלוח אותו לרשם העמותות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אומרים את זה מתוך בכי של ארגונים רבים.

אורי טמיאט: מר קורת דיבר על 12 מיליון שקל.

אורי טמיאט: אני רוצה לדעת איך מתחלק הסכום הזה בין ארגוני עולים של אתיופים ובין ארגונים של יוצאי ברית-המועצות לשעבר.

אורי טמיאט: בשנה שעברה נפגשתי עם מר קורת.

אורי טמיאט: הוא הבטיח לי 300 אלף שקל, ולקראת סוף השנה אמרו לי: יש לך אישור ל-50 אלף שקל.

אורי טמיאט: זה היה אבסורד, כאשר הפרוייקט עמד על 900 אלף שקל.

אורי טמיאט: לכן אני רוצה לשמוע איך נעשית החלוקה.

אריה קורת: הכספים ניתנים כפוף לתבחינים ולקריטריונים.

אריה קורת: לדוגמה, בהתאם לגודל הגוף, הארגון, הפריסה הגיאוגרפית שלו.

אריה קורת: מדרך הטבע ארגון שיש לו פריסה גיאוגרפית רחבה, יקבל יותר מאשר ארגון שיש לו פריסה נקודתית או ישובית.

אריה קורת: הדברים האלה פתוחים, ואם אתה רוצה אני מוכן לחשוף בפניך את כל ההקצבות שניתנות לארגונים.

אריה קורת: תבין שאין כאן בעיה, חס וחלילה, שאיזה שהוא ארגון קיבל פחות מארגון אחר מסיבה זו או אחרת.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: גב' ציפי פינקוס, מנהלת אגף התאחדויות במח' העליה והקליטה בסוכנות היהודית.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

ציפי פינקוס: אני רוצה לחלק את דבריי לשניים: אחד, לגבי המהות והחשיבות של הישיבה הזאת והפעילות של הוועדה ושל הכנסת לקבע את הנושא הזה של קיום ארגוני עולים.

ציפי פינקוס: זה לא יכול להיות שהמדינה לא תסייע לקיום ארגונים שהם אלה שעושים ביום-יום את קליטת העליה.

ציפי פינקוס: אנחנו מדברים על תקציב מאד צנוע של משרד, רואה-חשבון וכל מה שנדרש על-פי חוק העמותות.

ציפי פינקוס: אלה הדברים שארגון צריך שיהיו לו ומישהו צריך לדאוג לכך.

ציפי פינקוס: אני רוצה לספר לכם מה קורה אצלנו היום בתחום הזה, ואנחנו מדברים כבר על שנת 2000.

ציפי פינקוס: הסוכנות היהודית עובדת עם 27 התאחדויות עולים, שבתוכן יש מספר מדינות מאד מצומצם, בעיקר בארגונים דוברי רוסית ובאיראן.

ציפי פינקוס: באתיופיה אנחנו עובדים עם ארגון הגג, אם כי אני יודעת שיש הרבה מאד עמותות שטוענות שהן גם עוסקות בתחום של קליטת עליה, ולא רק.

ציפי פינקוס: אבל במדיניות של הסוכנות נקבע שאנחנו נעבוד עם ארגוני הגג.

ציפי פינקוס: זאת אומרת, אותה אמברלה שחבר-הכנסת בריילובסקי דיבר עליה, שמאגדת בתוכה את הארגונים שקבעו שמטרתם לעסוק בקליטת עליה, הארגונים האלה עוסקים גם בדברים אחרים, כמו בשימור מורשת וכיוצא באלה.

ציפי פינקוס: בשנת 1996 נקבעו קריטריונים להקצבות לארגונים.

ציפי פינקוס: בדיוני חבר הנאמנים שיתקיימו ביום ששי אני מניחה שנגיע עם מודל חדש של סטנדרטיזציה של קריטריונים.

ציפי פינקוס: זאת אומרת שיש לנו אפילו נוסחה מתמטית שמביאה אותנו לאותם קריטריונים שהם אובייקטיביים, הם מדידים, שלוקחים בחשבון את מספר העולים מאיזה ארץ מוצא הם הגיעו, זאת אומרת הענין הזה של הפער התרבותי שהעולה צריך לגשר כדי להיקלט.

ציפי פינקוס: אנחנו מדברים על שפה, כי אנחנו יודעים שלעולה דובר רוסית הרבה יותר קל מאשר לעולה שמגיע מאיראן, שלא דובר רוסית ולא אנגלית ולא שפות אחרות שמאד מדוברות בארץ.

ציפי פינקוס: זאת אומרת, יש לנו רשימה שלמה של פרמטרים שיחד אתם, בנוסחה הזאת אנחנו מגיעים להקצאה של הארגון.

נעמי בלומנטל: מה היה התקציב של הסוכנות היהודית להתאחדויות בשנה קודמת ומהו התקציב לשנה הבאה?

ציפי פינקוס: בשנת 1999 התקציב עמד על 3,460 מיליון דולר.

ציפי פינקוס: השנה אין לנו עוד מסגרת תקציב.

ציפי פינקוס: אנחנו ממש בתוך הדיונים עכשיו.

ציפי פינקוס: ועדת הכספים תיפגש היום אחר-הצהריים ואז נקבל את המסגרת, וביום ששי נהיה יותר חכמים.

סופה לנדבר: יש כאן עוד דבר שצריך לציין, כי רוב הפעולות שלנו מתבססות על כספים של הסוכנות היהודית, כי הם מעבירים לנו את הכספים באופן שוטף.

סופה לנדבר: לא כל האנשים בארגונים עובדים בהתנדבות וצריך לשלם להם משכורות בתחילת החודש, ואם לא הסוכנות היהודית, אין לנו ממה לשלם בעד כל הדברים האלמנטריים.

יצחק גאגולה: איך אתם קובעים מי ארגון הגג ומי איננו ארגון גג?

יצחק גאגולה: אני יודע שיש כאלה שמייצגים את עצמם, אבל אם תשאלי אנשים בשטח, אף אחד לא מכיר אותם.

ציפי פינקוס: קשה לי לענות על השאלה בהיבט ההסטורי, כי אני קצת למעלה משנה בתפקיד, ואני באתי לאיזו שהיא מציאות שבה יש אותה רשימה של 27 ארגונים שהוקמו באיזה שהוא תהליך שהתקיים בסוכנות היהודית לגבי ההחלטה באיזו מידה הארגון הזה יציג או עושה את הפעילות למען קליטת עליה.

יצחק גאגולה: זאת היתה שאלתי קודם, למה אתם לא בודקים את הדברים כל פעם מחדש, כי הדברים משתנים בשטח.

יצחק גאגולה: מה שהיה לפני שלושים וארבעים שנה זה לא מה שקורה היום.

יצחק גאגולה: אם החלטנו לפני ארבעים שנה שצריך לממן גוף כלשהו והגוף הזה באמת ייצג אותם, אחרי כמה שנים הגוף הזה לא מייצג אותם ואתם לא בודקים את זה.

ציפי פינקוס: הבדיקה שלנו בשנת 2000 תכלול את האלמנטים שאתה מדבר עליהם, כי אנחנו נבחן בעצם פעילות של הארגון, לא עצם זה שהוא ישנו והוא מציג את עצמו ככזה.

ציפי פינקוס: ההקצבה תהיה בנויה על מספר הפעילויות שהארגון עושה לקליטת עליה.

ציפי פינקוס: זאת אומרת, ארגון שיש לו נציג בשדה התעופה, מבחינתנו יש לו את נקודת הפעילות שמשקלה דולר, עשרה דולר או מיליון דולר – זה מה שיחליטו.

ציפי פינקוס: ארגון שיש לו את אותה רשת מתנדבים שמלווים את העולים בצעדיהם הראשונים, הוא זה שיקבל את ההקצבה לפעילות של הליווי.

נעמי בלומנטל: יש לנו קושי, כי אין לנו שליטה על הסוכנות היהודית ואנחנו לא יכולים לפקח עליה.

נעמי בלומנטל: לכל היותר אנחנו יכולים להמליץ להם לעשות כך או כך.

נעמי בלומנטל: באשר למדינה, אנחנו אלה שאמורים לפקח ולראות שהיא פועלת כשורה.

נעמי בלומנטל: לי יש השגות לגבי פעילות הסוכנות.

נעמי בלומנטל: אני יודעת שנציגי ההתאחדויות שנמצאים כאן הן התאחדויות שדי נהנות מהסיוע של הסוכנות.

נעמי בלומנטל: אבל לעומת זאת יש הרבה מאד ארגונים מצוינים שהסוכנות לא מסייעת להם.

נעמי בלומנטל: היום מוצאת חן בעיניי יותר הדרך של משרד הקליטה מאשר הדרך של הסוכנות, משום שכל השנים אני בעד זה שהארגונים יפעלו.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שחבר-הכנסת גאגולה ואני פחות או יותר תמימי-דעים, אני לא יודעת לגבי אחרים.

נעמי בלומנטל: אני מקבלת את העמדה של משרד הקליטה, לקבוע קריטריונים שיבחנו פעילות, שיבחנו את מספר החברים ואת כל המערך הדמוקרטי שמתקשר לזה.

נעמי בלומנטל: וגם מה שאמר חבר-הכנסת בריילובסקי, אפילו אם היה תקציב, לעשות סקר למי אתה פונה.

סופה לנדבר: לפי ההיגיון שלך, את ממליצה לנו לא להתאחד עם הפורומים.

נעמי בלומנטל: נכון, זו דעתי.

נעמי בלומנטל: אני לא מסכימה עם העמדה של הסוכנות היהודית.

נעמי בלומנטל: אני מקבלת את עמדת משרד הקליטה לקבוע קריטריונים ושהם יבחנו ויסייעו בהתאם לפעילות.

נעמי בלומנטל: אבל אני לא יכולה לפקח על הסוכנות היהודית.

ציפי פינקוס: לכן אני אומרת שאנחנו משנים את השיטה.

ציפי פינקוס: בקריטריונים המעודכנים שלנו אנחנו מאד דומים לשיטה של משרד הקליטה.

ציפי פינקוס: הקושי של הארגונים היום הוא מי ישלם להם את התשתית, וזאת בעצם הבקשה שלי.

ציפי פינקוס: כי אנחנו אומרים היום לארגונים: אנחנו נתקצב פעילות בעיקר, לא את ההצהרה ולא את הרצון הטוב ולא את ההסטוריה.

ציפי פינקוס: אנחנו נממן ונבדוק אתכם רק לפי פעילות שלכם, וזאת הגישה של משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: נעבור כעת לנציגי הארגונים.

נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לשמעון ליברמן, יושב-ראש מועצת ארגוני עולים.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

שמעון ליברמן: אנחנו רוצים שתשמעו מה יש לנו לומר לפני שאתם מביעים דעה, כי אנחנו כל היום עובדים בשטח.

שמעון ליברמן: אנחנו נציגים של 28 ארגונים והתאחדויות עולים, מהגדולים ביותר בארץ.

שמעון ליברמן: הרבה שנים אנחנו עובדים ואנחנו מקבלים תקציב מהסוכנות היהודית.

שמעון ליברמן: צריך להיות ברור שאנחנו לא "פראיירים".

שמעון ליברמן: אנחנו עובדים יחד הרבה-הרבה שנים וטיפלנו פחות או יותר בתקופה האחרונה בקרוב למיליון עולים מכל הארצות.

שמעון ליברמן: התקציב שלנו הוא רק מהסוכנות.

שמעון ליברמן: אבל איך אנחנו לקיים את כל הפעולות, שהן: דיור, חשמל, בנין, ארנונה?

שמעון ליברמן: על כל זה אתם לא מדברים.

שמעון ליברמן: נכון, אנחנו מקבלים ממשרד הקליטה בעד הפעילות שלנו, אבל איך אפשר לעבוד בלי מנגנון?

שמעון ליברמן: בלי מזכירה ובלי טלפון?

שמעון ליברמן: ותיכף אבקש משפרה לויצקי להסביר קצת יותר טוב את ענין הכלכלה שלנו.

שמעון ליברמן: אני מבקש לשמוע מפינו מה המצב.

שמעון ליברמן: הגענו לקו האדום, וכפי שזה נראה בסוכנות היהודית, בעוד שנה-שנתיים המצב יהיה יותר גרוע.

נעמי בלומנטל: אתה אומר שאין בכלל תקציב.

נעמי בלומנטל: אחר-כך נדבר על תשתיות, אבל אנחנו בכל-זאת שומעים שיש תקציב של 12 מיליון שקל.

שמעון ליברמן: אני אמרתי שלתשתיות אין גרוש.

שמעון ליברמן: זה מה שכואב לנו ולכן ביקשנו לקיים את הישיבה הזאת.

שפרה לויצקי: אין ספק שחברי הכנסת המכובדים הם הדוברים הטובים ביותר של מועצת ארגוני עולים הם אמרו את כל הדברים הנכונים, גם שמענו מחברי הכנסת וגם מאריה קורת וגם מגב' פינקוס.

שפרה לויצקי: חשוב להגיד שכולנו בוגרי המחלקה לעליה וקליטה של הסוכנות היהודית ושל מח' התמיכות של משרד הקליטה בנושא של אדמיניסטרציה, פיקוח ציבורי, רישום נאות אצל רשם העמותות, כולנו עוברים את זה מדי שנה.

שפרה לויצקי: כך שאם אנחנו היום עוברים למנגנון חדש, אנחנו עוברים עם מנגנון בקרה ציבורי מסודר.

שפרה לויצקי: אנחנו לא מתחילים מאפס.

שפרה לויצקי: המטרה שלנ ו היום, כמו שאמר מר ליברמן, למסד את העקרון של תיקצוב תשתית לארגוני עולים.

שפרה לויצקי: תודה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: מר ששון סימן-טוב, נשיא ארגון בפועל של יוצאי איראן, בבקשה.

ששון סימן-טוב: רבים מהעולים שמגיעים הם בבחינת סומא בארובה, ואז באים הארגונים להושיט להם יד ולהוביל אותם החל משדה התעופה דרך משרד הקליטה, משרד החינוך, לשכת העבודה, ועוד.

ששון סימן-טוב: אני מברך על פעולת משרד הקליטה שעושה את עבודתו, כדבריו, לפי הפעילות.

ששון סימן-טוב: כל ארגון מגיש למשרד מה הוא עושה והמשרד מאשר, לפי הבנתו.

ששון סימן-טוב: הערה נוספת לגבי ארגונים רבים.

ששון סימן-טוב: אני הולך לפי האמרה שאומרת: קנאת סופרים תרבה חוכמה, ולפיכך קנאת ארגונים תרבה עשייה.

ששון סימן-טוב: זה לא פסול, יכולים להיות שניים או שלושה ארגונים לאותה עדה .

ששון סימן-טוב: מי שיוכיח שהוא עושה יותר – יתוקצב, ומי שלא – לא יתוקצב.

ששון סימן-טוב: תודה.

פרנק שטיין: אני מדבר מהצד המקצועי של ההתאחדויות.

פרנק שטיין: השרשרת הזאת כלולה גם בטיפול של כל הרשויות, והיום אנחנו מוכרים על-ידי הרשויות כנציגי העולים.

פרנק שטיין: משרד הקליטה הזמין אותנו לשבת בכמה ועדות, כך גם הסוכנות היהודית, והיו גם פניות מהמוסד לביטוח לאומי, שמכירים בנו כנציגי העולים.

פרנק שטיין: אנחנו נצטרך להמשיך כך, אבל זה יהיה קשה ללא תשתית.

נעמי בלומנטל: מי מתקצב אתכם היום?

פרנק שטיין: הסוכנות היהודית.

פרנק שטיין: אחת הבעיות היום היא שרוב הארגונים צריכים להשתמש במכשירים המועטים שיש להם כדי לגייס כסף במקום לעבוד מאה אחוז עם העולים, וזה עצוב מאד.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לליאוניד סמוליאנוב, מנכ"ל "אלטרנטיבה", וראש אגף קליטה בעיריית פתח-תקוה.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

ליאוניד סמוליאנוב: אפתח בכמה דברים כלליים, קודם-כל בקשר לדברים שאמר חבר-הכנסת בריילובסקי.

ליאוניד סמוליאנוב: אי-אפשר למדוד, לא בסקרים ולא במספר חברים שום ארגון ושום התאחדות.

ליאוניד סמוליאנוב: כי יש ארגון שיכול לעשות רק טיולים, ואז כולם יידעו עליו שזה הארגון שעושה הכי הרבה.

ליאוניד סמוליאנוב: זה לא נכון, כי יש ארגון אחד, אפילו מקומי, שמקיים פעילות בשביל הנוער.

ליאוניד סמוליאנוב: עבור נוער ההורים לא כל-כך משלמים, והוא צריך הרבה יותר כסף, אבל לא מכירים אותו הרבה יותר אנשים.

נעמי בלומנטל: מה אתם עושים?

ליאוניד סמוליאנוב: אנחנו פועלים בעשרים סניפים, משדרות עד קרית-שמונה בפרוייקטים חברתיים-חינוכיים, וגם עזרה פרטנית בנושא זכויות האזרח, ביטוח לאומי ועוד.

ליאוניד סמוליאנוב: פונים אלינו גם בבעיות של סכסוכי שכנים, שאנחנו לא כל-כך יכולים לפתור אותן, אבל זאת עובדה.

נעמי בלומנטל: מישהו מתקצב אתכם?

ליאוניד סמוליאנוב: אנחנו קיימים רק שנתיים.

ליאוניד סמוליאנוב: פנינו השנה למשרד הקליטה.

ליאוניד סמוליאנוב: לא נראה לי שנקבל השנה תקציב, כי נודע לנו ב-6 באוגוסט שה-8 באוגוסט הוא היום האחרון לפניות.

אריה קורת: זה רק לגבי חינוך.

ליאוניד סמוליאנוב: הכוונה לתקציב חינוך.

נעמי בלומנטל: זה הסוד השמור ביותר במדינה.

ליאוניד סמוליאנוב: יש לא מעט ארגונים , שהם יותר קרובים מבחינת הפעילות שלהם למשרד המדע או למשרד החינוך או למשרד הרווחה, ומשום-מה כולם אומרים: יש משרד קליטה, שהוא יטפל ויתקצב.

ליאוניד סמוליאנוב: לא נראה לי שתקציבי הקליטה עומדים לגדול בצורה כזאת משמעותית שריבוי ארגונים יקבל מענה ממשרד הקליטה.

ליאוניד סמוליאנוב: אין פה פתרונות שרירותיים.

ליאוניד סמוליאנוב: אי-אפשר להגיד: אנחנו נקבע קריטריונים ולפיהם נשפוט.

ליאוניד סמוליאנוב: הדרך הטובה ביותר היא לשפוט לפי הפרוייקטים.

נעמי בלומנטל: אני מבינה שעיקר התיקצוב שלכם בא מהרשויות המקומיות.

ליאוניד סמוליאנוב: לא, גם מקרנות פרטיות.

נעמי בלומנטל: תודה.

נעמי בלומנטל: גב' שלומית דרוקר, אחראית על הקליטה בויצ"ו.

שלומית דרוקר: אני רוצה קודם-כל שתצאו מתוך הנחה שאנחנו באותו צד של משרד הקליטה.

שלומית דרוקר: אנחנו לא אחד נגד השני.

שלומית דרוקר: משרד הקליטה, עם כל הרצון הטוב, לא יכול לעשות את כל העבודה, ואנחנו ארגוני המתנדבים יכולים להיכנס להרבה מאד מקומות שמשרד הקליטה לא מגיע אליהם.

שלומית דרוקר: ויצ"ו הוא ארגון שמרושת בכל הארץ, אלפי מתנדבים נמצאים בכל מקום וזה כוח עבודה.

נעמי בלומנטל: אתם עושים עבודה מצוינת.

נעמי בלומנטל: מי עוזר לכם בתיקצוב הקליטה?

שלומית דרוקר: משרד הקליטה שותף אתנו ברוב הפעילויות, על-פי פרוייקטים, עד כ-30%.

שלומית דרוקר: הסוכנות עזרה לנו השנה ב-5000 שקל בפרוייקט מסוים, ויש לנו גם מתנדבים.

נעמי בלומנטל: את בעצם מציגה מודל אחר, של ארגון נשים, למשל, ויש ארגונים אחרים.

נעמי בלומנטל: את אומרת: לי יש התשתית, אני לא צריכה מכם מזכירה ודברים אחרים.

שלומית דרוקר: קחו בחשבון שאני שמה כסף מול כסף.

סופה לנדבר: אנחנו מדברים על ארגוני עולים, לא על ארגונים שנהנים כדי לתת להם עוד קצת שמנת.

נעמי בלומנטל: סליחה, אני מבקשת קצת כבוד.

נעמי בלומנטל: ויצ"ו עושה עבודה מצוינת והיא לא עושה את זה כדי לקבל קצת שמנת.

נעמי בלומנטל: גב' דרוקר, את אומרת: לי יש תקציב מתוך ארגון הנשים שלי, לי מספיק תיקצוב לפי פעילות.

נעמי בלומנטל: זה מודל מסוים שאתם פועלים על-פיו.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

אורי טמיאט: אני דוגל בשיטה של תכנון.

אורי טמיאט: אני תומך בדברים שאמר מר סימן-טוב – מרבה נסיון מרבה חוכמה.

אורי טמיאט: האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה הוקמה באופן וולנטרי על-ידי אנשים שהם לאו-דווקא מהקהילה.

אורי טמיאט: אנחנו פועלים בעשרה ישובים ומעורבים גם במאות פרוייקטים ברמה הארצית.

אורי טמיאט: באגודה עובדים היום 18 איש ואני חייב לומר שאנחנו לא מקבלים שום תקציב ממשרדי הממשלה.

אורי טמיאט: את כל הכסף אני משיג בעצמי.

אורי טמיאט: אני אומר את זה כאן כדי שתבינו שעמותה היא גוף שמכניס הרבה מאד כסף ומעסיק הרבה מאד אנשים.

אורי טמיאט: ההכנסות של הארגונים הן 39 מיליון דולר בשנה.

אורי טמיאט: הארגונים משיגים את הכספים בחוץ-לארץ.

סופה לנדבר: כמה שנים אתה בארץ ובמה עסקת לפני כן?

אורי טמיאט: אני מורה במקצועי.

אורי טמיאט: 17 שנים אני בארץ.

אורי טמיאט: מדברים עכשיו על התאחדויות וארגונים.

אורי טמיאט: מהסוכנות היהודית אני יודע שארגון הגג מקבל 350 אלף דולר בשנה.

ציפי פינקוס: 320 אלף.

אורי טמיאט: 350 אלף דולר היה לפני שנה.

אורי טמיאט: אני לא יודע מהו הסכום השנה.

אורי טמיאט: אף פעם לא הגשתי בקשה, כי אמרו שרק איחוד הארגונים מקבל.

אורי טמיאט: השוואה תקציבית ביני לבין איחוד הארגונים בהיקף הפעילות זה הבדל עצום, אבל לא זאת הנקודה.

אורי טמיאט: הם לא יתנו את הכסף, כי זאת התאחדות יחידה, והם נותנים להתאחדות יחידה.

אורי טמיאט: אני יודע שלעולי רוסיה נותנים לכמה התאחדויות, ולעולי אתיופיה לא נותנים.

אורי טמיאט: אולי כדאי לקחת את כל העניינים האלה ולתכנן אותם ברמה הלאומית איך רוצים לשחרר את הכסף הזה.

אורי טמיאט: אני יודע על עמותה מסוימת שמנסה לעבוד עם עולי אתיופיה.

אורי טמיאט: כואב לי מאד שהיא מקבלת כסף ממשרד הקליטה, אבל אני לא יכול להגיד למשרד הקליטה: אל תתנו כסף.

אורי טמיאט: יש להם קשרים, חברים, נסיון ומקצועיות, ובשם כל אלה לא רק התקורה, כל ההוצאות של העמותה הזאת ממומנות על-ידי משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: זה נכון.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: כשהיה כאן בזמנו שר החינוך לשעבר נתן לנו נתון מדהים, של 200 מיליון שקל לחינוך בקרב ילדי עולי אתיופיה.

נעמי בלומנטל: יוצא שכל ילד מסתובב עם כמיליון שקל על הגב.

נעמי בלומנטל: כשאתה מדבר על תכליתיות, השאלה היא אם הכסף מגיע לנצרך.

נעמי בלומנטל: לדעתי הוא לא מגיע.

יצחק גאגולה: כפי שאמרתי, צריך לפתוח הכל מחדש.

נעמי בלומנטל: למשל עם הסוכנות היהודית יש לי בעיה.

נעמי בלומנטל: האמריקאים, שהמלה שלהם מתרחבת מדי פעם בסוכנות, באים היום ואומרים: אני אקבע לכם את סדרי העדיפויות.

נעמי בלומנטל: לכן אותו תקציב שהיה להתאחדויות מצטמצם והולך, ואמרה זאת גב' פינקוס קודם לכן.

נעמי בלומנטל: אז מי אנחנו חברי הכנסת שנלביש היום קריטריונים, והכל ייעלם.

נעמי בלומנטל: לכן, יש לנו בעיה בכל מה שקשור לסוכנות היהודית.

נעמי בלומנטל: בכל מה שקשור למדינה אנחנו יכולים לפתוח דף חדש.

יצחק גאגולה: לגבי הסוכנות, את אותו תקציב שנותנים לגוף מסוים, מי אמר שהם עושים יותר מאשר גוף אחר?

נעמי בלומנטל: מעשית זה יהיה קשה היום לפתוח הכל מחדש.

נעמי בלומנטל: מה שקשור למשרדי ממשלה אחרים זה דבר אחר.

יצחק גאגולה: אבל הכסף נזרק לזבל.

יצחק גאגולה: כבר 20 שנה לא ראיתי פעיל של גוף מסוים בשדה התעופה.

יצחק גאגולה: הם מקבלים תקציבים ואני לא מבין לאן הולך הכסף.

סופה לנדבר: הסוכנות היהודית מצהירה היום שאין לה כסף והסכום לקליטת עולים יהיה יותר ויותר קטן, ואנחנו נצטרך לגלגל את זה על ממשלת ישראל.

סופה לנדבר: אותם קריטריונים שהיו בסוכנות, ייתכן שצריך לאמץ אותם וייתכן שצריך להעביר אותם לארגוני העולים, כי זה ה"בייבי" שלהם ולא אנחנו נגיד להם מה לעשות.

סופה לנדבר: הם יודעים איך לקלוט עולים.

סופה לנדבר: כשוועדת הכספים תאשר הקצבות לעמותות שונות, היא גם תאשר את העמותות שבעצם יפנו לקרן, למשרד הקליטה או לראש הממשלה, ויקבלו את התקציבים.

סופה לנדבר: אני חושבת שמאחורי השגת הכספים עומד אבא או אפוטרופוס, אבל אני בהחלט חושבת שצריכים לגלגל את הענין על ממשלת ישראל.

נעמי בלומנטל: אני בהחלט מסכימה אתך שצריך לגלגל את זה על הממשלה, אבל יש לנו חילוקי-דעות בשאלה מי אמור לקבל בדיוק את התקציבים.

סופה לנדבר: בסדר, אז יש קריטריונים שארגוני העולים בעצמם יפקחו עליהם.

גבי לוי: החשיבות של הישיבה הזאת היא בזה שנמצא פתרון שיחזק יותר את הארגונים ואת ההתאחדויות.

גבי לוי: הקשבתי היטב לדברים ונזכרתי שלפני עשר שנים דנו בוועדת העבודה והרווחה באותו נושא, אבל לא על הארגונים אלא על הקשישים.

גבי לוי: עובדה, למשרד הקליטה יש תקציב.

גבי לוי: חברי הכנסת יכולים להתאמץ ולהעלות מעט את התקציב , אבל זה לא יתן את הפתרון.

גבי לוי: ואכן, השר קצב ביקש מזמנו מגב' שולמית שמיר, ראש ממשלת ישראל דאז, והיא לקחה על עצמה את הנושא.

גבי לוי: וראו פלא, אחרי ששה חודשים במבצע טלתרום אחד, של הטלוויזיה הישראלית, גויסו שני מיליון דולר ועוד אלפי פריטים שעזרו לקשישים.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: מר נחליאל דיסון, החשב של התאחדות עולי אמריקה וקנדה בישראל, בבקשה.

נחליאל דיסון: בישיבה הקודמת בהשתתפות השרה יולי תמיר היא העלתה את הנושא של קליטת ילדי יורדים.

נחליאל דיסון: רציתי לציין שהתאחדות עולי אמריקה עושה פעילות בתל-אביב עם ילדי יורדים, וזו פעילות שמשרד הקליטה בעצם מעוניין ורוצה בה.

נחליאל דיסון: לצורך הפעילות הזאת אנחנו צריכים מקום, תשתית.

בלה גולדברג: עמותת "שילוב" מפעילה היום 12 פרוייקטים בתחומי קליטת עליה, תעסוקה, חברה, תרבות ונוער בסיכון.

בלה גולדברג: התקציב שלנו הוא 2.1 מיליון ₪, שמתחלק: שליש משרד הקליטה, שליש פעילות של הארגון ושליש מקרנות שונות.

בלה גולדברג: הקשיים של ארגוני העולים ושל קבוצות שבדרך להתארגנות לעמותות הם אדירים.

בלה גולדברג: דובר פה שבעיקר רוצים לעודד או לתקצב את רוח ההתנדבות.

בלה גולדברג: אני רוצה לומר שאני מכירה היום בשטח התנדבות של אנשים וקבוצות במשך שנים, שעובדים כבר בצורה מקצועית והם בהחלט יכולים לקבל כסף, אבל הם עוד לא למדו להגיע למקורות מידע כיצד עושים זאת ולפי איזה כללי משחק פועלים במדינה.

בלה גולדברג: אני אף פעם לא הגדרתי את עצמי כארגון גג, למרות שכבר באים מהצד ואומרים לי: יש לך 27 ארגונים, יש לך 70 ארגונים, אז את כבר ארגון גג.

בלה גולדברג: במשך שנה "שילוב" עזרה למספר ארגוני עולים להגיש בקשות ולנהל פרוייקטים בצורה מקצועית.

בלה גולדברג: כי הגישה שלי היא שאם ארגון לומד לקבל את התקציב הראשון שהוא 5000 או 10,000 שקל כדי לנהל את הפרוייקט לפי כל הקריטריונים של משרדי הממשלה ושל כל הגופים המתקצבים, ואז היא עושה את הפעילות כמו שצריך , ואנשי מקצוע ממשרד הקליטה, מהסוכנות היהדות ומקרנות מכירים בפעילות הזאת, ולכן אני אומרת שאחד הקריטריונים הוא לבחון באמת מהי פעילות מועילה וטובה.

בלה גולדברג: לדעתי זה הקריטריון החשוב ביותר.

בלה גולדברג: אנחנו עבדנו שנה לגמרי בהתנדבות.

בלה גולדברג: הגשנו עזרה, ורק אז הבאנו את אריה קורת, את שלומית כנען שהיתה מנכ"ל משרד הקליטה, גם אנשי קרנות, וקיבלנו הכרה בפרוייקט שנקרא הדרכת עמותות או קיבוץ עמותות, מצד הקרנות, שלזה יש קריטריונים מסוימים לזכות קיום.

בלה גולדברג: אני מציעה שיקום פה גוף או ועדת היגוי לקביעת קריטריונים, ושהוא יעבוד בצורה זריזה מאד, כי יש הרבה מאד דברים לא פתורים.

בלה גולדברג: למשל, ועדות, עד שהן מתכנסות, עד שמחליטים על התבחינים.

בלה גולדברג: עכשיו קיבלנו כספים של ועדת תמיכות בנושא תמיכות, שעבר ממשרד החינוך למשרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: טוב שאת מעלה את הדברים האלה, אבל הם די ידועים.

2239: הרשויות משתתפות בהקצבת העמותות על-פי קריטריונים ונהלים שהחוק קובע.

2239: אחת הדוגמאות היא פרוייקט למניעת אלימות שאנחנו מנהלים יחד עם משרד הקליטה.

2239: אני יכול להתחייב בפני הוועדה

2239: אני יכול להתאמץ ולפעול בקרב הרשויות האחרות.

2239: אם תביאו את התקציב, אנחנו ניתן את התשתיות.

נעמי בלומנטל: בסדר גמור.

נעמי בלומנטל: מר גולדפרב מייצג בוועדה את מרכז השלטון המקומי.

נעמי בלומנטל: אני לא יודעת מה קורה לגבי ההתאחדויות, אבל עמותות שונות מקבלות תקציבים לא מעטים מהרשות המקומית.

נעמי בלומנטל: יש לפעמים גם עמותות מקומיות.

נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לאפרים חולמיאנסקי, מנכ"ל הפורום הציוני.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

אפרים חולמיאנסקי: רבות דובר על הצורך בתשתיות.

אפרים חולמיאנסקי: אוסיף רק מלה אחת, שיש מגמה כלל-עולמית לחזק ארגונים ציבוריים.

אפרים חולמיאנסקי: קראתי מחקר מעניין שנעשה במדינת אילינוי, שהממשלה שם ממליצה על שמוש נרחב בגופים ציבוריים על-מנת לייעל פעילות אדמיניסטרטיבית בכל המדינה.

אפרים חולמיאנסקי: כלומר, הם מוכיחים, עם סטטיסטיקה, שבצורה כזאת הדברים נעשים ביעילות יתרה ובפחות כספים.

אפרים חולמיאנסקי: באשר לקריטריונים, אני חושב שנאמר כאן הרבה על נושא התכנון, מעקב ובקרה.

אפרים חולמיאנסקי: את כל זה ניתן לעשות רק כאשר יש קריטריונים מוצקים, שיש לגבי הקריטריונים פחות או יותר דעה מוסכמת.

ציפי פינקוס: עשינו תהליך למידה מתוך הארגונים, במה עוסקים הארגונים, במה הם רוצים לעסוק, מה מעניין אותם ומה הם מסוגלים לעשות.

אפרים חולמיאנסקי: יש לי על זה די הרבה בקורת.

ציפי פינקוס: כמו שאמרתי, לאחר הכינוס של חבר הנאמנים ביום ששי אנחנו קצת ניקח חמצן ואז נשב עם הארגונים ונציג לכם את הקריטריונים החדשים.

אפרים חולמיאנסקי: אני בסך-הכל שנה וחצי בתפקיד.

אפרים חולמיאנסקי: אנחנו משתדלים להתמצא כמה שאפשר, גם מבחינת קריטריונים שזה חשוב גם לבדיקה ולמעקב עצמי , כלפי פנים ובוודאי כלפי חוץ.

אפרים חולמיאנסקי: אני חושב שאם הוועדה הזאת באמת מעוניינת לקדם דברים בצורה רצינית, צריך לקבוע פחות או יותר לוח זמנים ואנחנו נגיש תוך חודש-ימים קריטריונים ולהיות הגוף המוביל, או שותף בכל צורה שהיא כדי לזרז את הדברים ושתוך חודשיים נהיה כבר עם קריטריונים מוסכמים.

אפרים חולמיאנסקי: ברגע שיש קריטריונים אפשר לדבר על הגוף המפקח ועל החלטה זו או אחרת.

אפרים חולמיאנסקי: גם אצלנו יש קרוב ל-70 ארגונים חברים.

אפרים חולמיאנסקי: גם אנחנו נותנים תשתיות פה ושם ואפילו איפשרנו גם לסוכנות היהודית וגם למשרד הקליטה ליהנות מהתשתית שלנו.

אפרים חולמיאנסקי: כלומר, אנחנו בהחלט לא סגורים וכל מי שמעוניין להיות חבר אצלנו הוא נהנה, כמיטב יכולתנו, מהעוגה.

אתי פרץ: אתה נמצא פה היום בגלל הפעילות של מועצת הארגונים.

אפרים חולמיאנסקי: זה מה שאמרתי בנושא "לובינג", שאני מברך על זה.

אפרים חולמיאנסקי: זה מקובל.

אפרים חולמיאנסקי: אבל קצת מוזר היה לשמוע שאתם טיפלתם במיליון עולים.

אנה איסקובה: אני חושבת שאנחנו לא בדיוק יודעים על מה אנחנו דנים.

אנה איסקובה: אנחנו איך שהוא דנים על פעילות של ארגונים וכמה המדינה צריכה להשתתף בפעילות הזאת.

אנה איסקובה: מפני שהשתתפות של ארגונים וולונטריים, הסוכנות היהודית ואחרים, זה ספור שהוא מחוץ לתחום של יכולת ההשפעה של הוועדה הזאת.

אנה איסקובה: מצד שני, כאשר אנחנו מדברים על קריטריונים ועל פעילות פרטנית אנחנו צריכים, לדעתי, לקחת בחשבון קודם-כל את אותם הכיוונים שהמדינה רוצה להוביל בהם.

אנה איסקובה: זאת אומרת, התהליכים האינטגרטיביים ובהתאם לתוכניות של משרדי ממשלה שונים שיכולים אז להשתתף בפרוייקטים אלה.

אנה איסקובה: אני לא חושבת שמשרד הקליטה יכול וצריך חמישים שנה לתחזק כל דבר שקשור במישהו שעלה מתי שעלה.

אנה איסקובה: מפני שאם גם המדע וגם הטכנולוגיה, גם הרפואה וגם התרבות וגם כל דבר אחר מסתבר שקבוצה מסוימת תישאר חמישים שנה בבעלותו של משרד אחד, זה משרד אפרטהייד, זה לא משרד לקליטת עליה.

נעמי בלומנטל: את מעלה כאן שאלה שלמעשה עלתה במשך הישיבה.

נעמי בלומנטל: אולי הדברים לא נאמרו כפי שאת העלית אותם, אבל הם בהחלט נמצאים בשטח.

נעמי בלומנטל: למה כוונתי?

נעמי בלומנטל: אין ספק שהטוב ביותר היה יכול להיות – ודווקא הסוכנות היהודית היא דוגמה לא טובה לענין הזה , שמנציחים איזה שהוא מצב הסטורי שהיה במשך השנים.

נעמי בלומנטל: אני גם אמרתי, משום שהתקציבים פוחתים והולכים, אני לא רואה אפשרות היום שהסוכנות תשנה הרבה מדרכה.

נעמי בלומנטל: אנחנו ננסה לשמור על הקיים כדי שלפחות לא יתמוטט מה שיש מטעם הסוכנות.

נעמי בלומנטל: לא נראה לי שאם נבוא היום לסוכנות ואפילו נמליץ לה על שינויים מרחיקי-לכת, שהיא תוכל היום לעמוד בזה, משום שהמגמה של הסוכנות היא לצאת מכל הנושא הזה בכלל.

נעמי בלומנטל: לכן, ככל שנערער את המערכות שם, זה לגבי הסוכנות.

אנה איסקובה: יש פה ארגון שמייצג מהנדסים עולים.

אנה איסקובה: עד אשר למהנדסים שהגיעו בשנה איקס ממדינה מסוימת, או מכל המדינות, יש בעיות ייחודיות לעומת המהנדסים המקומיים.

אנה איסקובה: יש להם בעיה והם צריכים להיות מאורגנים כדי להשיג את ההפרש הזה.

נעמי בלומנטל: נכון.

נעמי בלומנטל: זה בדיוק מה שאנחנו מעלים.

אנה איסקובה: אם אנחנו מחליטים שהמטרה שלנו כן לבצע איזו שהיא פעולה אינטגרטיבית וכן להקטין את מספר המהנדסים שצריכים את העזרה שלנו, אנחנו צריכים ללכת בכיוון הזה.

נעמי בלומנטל: את מעלה כאן שאלה רוחבית וגדולה מאד שבהחלט ראויה לדיון.

נעמי בלומנטל: אבל בישיבה זו, בכל מה שקשור לסוכנות היהודית, אין לנו השפעה מי-יודע-מה, אנחנו רק יכולים להמליץ.

נעמי בלומנטל: לגבי המדינה הכוח שלנו רב יותר ואנחנו יכולים יותר לבקר.

נעמי בלומנטל: דרך אגב, באשר לסוכנות, אני נגד יותר מדי צירופים ולכפות עליהם.

נעמי בלומנטל: אני בעד זה שהכנסתם קריטריונים לתוך הפעילות של הסוכנות.

נעמי בלומנטל: אדרבה, כמה שתוכלו לסייע, אנחנו מברכים על כך.

נעמי בלומנטל: להגיד לך שוועדת העליה והקליטה תמליץ שהסוכנות היהודית תעסוק יותר בקליטה מאשר להביא לעולים מארצות מצוקה – גם אין לי פה הפורום שימליץ על כך.

נעמי בלומנטל: לכן, מה שתחליטו תבורכו, וכלל שתעזרו יותר להתאחדויות, אדרבה.

נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לאתי פרץ, ואחריה – אריה קורת.

נעמי בלומנטל: בבקשה.

אתי פרץ: על השולחן עולים היום שני דברים ערכיים מאד שקשורים למערכת יחסי הגומלין בין המדינה כממסד לבין המדינה כמי שמאפשר למערכת של העשייה הציבורית החברתית להתקיים בתוך כללים כאלה או אחרים, שההיגיינה צריכה להיות חלק מהם.

אתי פרץ: דרך אגב, לא אחת עלתה שאלה מאד קשה, איך יכול להיות שהעזבונות, שאמורים להיות הכספים הכי פחות ממסדיים, מי שמבקש צריך ללכת דרך משרד ממשלתי.

אתי פרץ: זה טובל ושרץ בידו.

אתי פרץ: אנחנו נאבקים לנתק את הזיקה הזאת.

אתי פרץ: אנחנו אומרים: אלה ואלה צריכים שתהיה להם זכות אמירה בכללי משחק הוגנים.

אתי פרץ: הדרך היא בקביעת תקציב שהמדינה קובעת אותו, שהוא לא במקום התמיכות.

אתי פרץ: לתמיכות יש כללים אחרים.

אתי פרץ: אנחנו בטוחים שיש פה קריטריונים ותבחינים שהם כללי משחק, שהם לגיטימיים באותה מסגרת.

אתי פרץ: דרך אגב, אני מציעה לך, אורי טמיאט, תסתכל בעמוד האחרון של חוק התקציב ותראה את סכומי התקצוב של ועדות התמיכה של כל משרד ממשלתי על כל ארגון שהוא נתן למעלה מחמישים אלף שקל, זה מופיע פה.

אתי פרץ: הדברים שקופים.

אתי פרץ: אנחנו מבקשים מאד לנסות לפעול שלחוק התקציב לשנת 2000, שיש אפשרות, כולל הרזרבות, ומי כמוך מכירה את זה טוב מאד, קודם-כל שהשנה הזאת זה יבוא לידי ביטוי בסכום כזה או אחר כאמירה.

אתי פרץ: הערה אחרונה, ברשותך, גם להכניס אחריות פלילית לגורם המקבל והמדווח, ואי-התישנות.

אתי פרץ: כי אצל רשם העמותות החלק הזה הוא בעייתי.

אתי פרץ: אני זורקת פה כפפה, כי אני חושבת שגם העמיתים שלי פה מוכנים להרים את הכפפה הזאת, בחלק של הדיווח.

אתי פרץ: אני לא מתכוונת לאף אחד, אני מדברת על עם ישראל, החברה הישראלית, הוותיקים והחדשים.

אתי פרץ: העליה היא תעשיה גם ערכית וגם כלכלית.

אתי פרץ: יש מי שעושה בה עבודת קודש ויש מי שעושה ממנה עבודה.

אתי פרץ: צריך להבחין בגבול הדק איפה המדינה כמדינה מתגמלת מערכת שעושה את העשייה למען לבין אלה שזה הוועדה המסדרת שלהם.

אתי פרץ: בחלק הזה הדרך הראשונה היא – א.

אתי פרץ: לקבוע תקציב עקרוני.

אתי פרץ: ב.

אתי פרץ: לקבוע סטנדרדים.

אתי פרץ: ג.

אתי פרץ: ליצור חובה ומחוייבות.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: לאתי פרץ יש גם הרבה מאד נסיון בוועדות הכנסת.

נעמי בלומנטל: אין ספק שמגיעים לה כל השבחים.

נעמי בלומנטל: מצטיירת תמונה שלמעשה אנחנו די מכירים אותה.

נעמי בלומנטל: הבעיה שלנו, שאתם נתקלתם בה, אלה אותם 400 – 500 ארגונים שפונים אליכם ואומרים: אני הכי נהדר, אני עושה את מה שאני רוצה לעשות.

נעמי בלומנטל: בעקרון, אני חושבת שכולנו תומכים, ואני מסכימה עם הדברים שאמר מנכ"ל הפורום הישראלי.

נעמי בלומנטל: המדינה אומרת: אלה ואלה המטלות שאני הצבתי לעצמי מבחינת קליטת עליה בכל תחום שהוא.

נעמי בלומנטל: אני מחפש מי יעשה את זה.

נעמי בלומנטל: בעבר המדינה עשתה הכל.

נעמי בלומנטל: היום היא מנסה להפריט את כל זה גורם לי לתקנים, בזבוזים ולניפוח תקציבים.

נעמי בלומנטל: אתם גוף וולונטרי, אני דורשת מכם שתעשו את העבודה בצורה הטובה ביותר.

נעמי בלומנטל: בוודאי שלמדינה זה טוב, ואני מאד דוגלת בזה.

נעמי בלומנטל: כי אם באמת הגוף הזה מבצע את מה שהמדינה אמורה לבצע, ויוצא שהמדינה במקום להקציב מיליון שקל, לאותה פעילות היא יכולה להקציב 700 אלף שקל, הרווחנו, כי 300 אלף שקל זה התנדבות.

נעמי בלומנטל: לכן אני חסידה גדולה של סוג כזה של פעילות.

נעמי בלומנטל: מה הבעיה שלנו?

נעמי בלומנטל: קודם-כל למפות את הצרכים.

נעמי בלומנטל: שנית, מי הגופים שאני יכולה לסמוך עליהם שהם יעשו את העבודה הזאת, וזאת אולי הבעיה העיקרית.

נעמי בלומנטל: אני מעריכה מאד את העבודה שלכם, ונראה לי שזה מה שאתם מנסים לעשות.

נעמי בלומנטל: גב' איסקובה דיברה עוד יותר רחב, מתי העולה מפסיק להיות עולה, האם זה רק משרד הקליטה או זה פרוייקט לאומי.

נעמי בלומנטל: דרך אגב, גם הנושא של אינטגרציה יכול להפוך לחלק מפרוייקטים של משרד הקליטה.

נעמי בלומנטל: כי אם אנחנו רואים מהנדסים או אנשי רוח עולים חדשים, למה הם לא מתערבים בין אנשי רוח ישראלים?

נעמי בלומנטל: הרי יש נתק מוחלט.

נעמי בלומנטל: אם יקום עכשיו ארגון, ואת תגידי שאחת המטלות של המדינה היא שלא יהיה הנתק הזה, ואז יש גוף שאומר לך: הנה, אני עושה עכשיו מפגשים באופן קבוע בין אנשי רוח עולים לבין ותיקים , ובזה אני מקיים איזו שהיא מטלה.

נעמי בלומנטל: ארגוני העולים אומרים: בואו תעשו את המבחן, את הקריטריונים, אבל לפחות לחלק מאתנו תתנו את הכסף הבסיסי להחזיק את הארגונים.

נעמי בלומנטל: הרי אנחנו רואים מצוקה אמיתית כאשר הם אומרים שהם סוגרים את הדלתות, הסוכנות היהודית מפסיקה לתקצב לנו את מה שגב' דרוקר אמרה שיש להם בויצ"ו, את המשרד ואת המזכיר, את הטלפונים, את הדברים הבסיסיים שאנחנו חייבים כדי להפעיל את המשרד.

נעמי בלומנטל: אני לא יכול רק לפעול לפי תקציב של פעילות, כי זה גורם לי לשקר, ואנחנו יודעים איך משקרים.

נעמי בלומנטל: אם התקציב הוא 50 אלף שקל, אתה כותב:

נעמי בלומנטל: טלפונים – כך וכך, זה חלק מהפעילות, ואתה משקר ועל-ידי זה מחזיק את העובד.

נעמי בלומנטל: ואין חשק לעשות את זה.

נעמי בלומנטל: מעדיפים לכתוב: יש לי עובד, טלפונים וכו'.

נעמי בלומנטל: אל תעמיס לי את זה על הפעילות, כי אני לא רוצה לשקר.

נעמי בלומנטל: השאלה מה אתם כמשרד הקליטה חושבים לנכון לעשות.

נעמי בלומנטל: מהו התקציב לשנה הבאה לנושא הזה, ומה אתם מתכוננים לעשות.

אריה קורת: כפי שציינתי גם בהתחלה, הנושא נמצא בתהליך חשיבה ובחינה מחדש לגבי כל הנושא של הסיוע.

אריה קורת: כי האמת היא שגם אנחנו די נדה

אריה קורת: מנו מהמספר הגדול של הארגונים שפנה למשרד לקבלת סיוע בשנת 1999.

אריה קורת: חשוב לציין, יש סעיף תקציבי ייעודי לנושא התמיכות.

אתי פרץ: לתמיכות, לא לארגונים.

אריה קורת: סליחה, לתמיכות, והתמיכות הן לארגונים בגין פעילות של הארגונים.

אריה קורת: יש תקציב ייעודי והוא מפורסם בעתון.

אריה קורת: בכל העתונות יש פרסום שמצויד בדיוק מהי המסגרת התקציבית של המשרד לאותה שנה בגין תמיכה בארגונים.

אריה קורת: כי צריך להבין, בנוסף לתמיכה בארגונים, המשרד מסייע היום לכ-100 רשויות עבור כלמעלה מ-2000 תוכניות בישובים שנותנות מענה לתחום החברתי והתרבותי.

אריה קורת: הפעילות באפיק של התמיכות לארגונים הוא אפיק נוסף.

אריה קורת: בכלל, אנחנו מאד משתדלים בנושאים של שקיפות ואחידות שוויוניים במתן סיוע, זה היום נר לרגלי המשרד.

אריה קורת: הדברים שקופים, אחידים ושיוויוניים.

אריה קורת: הצפי שלנו הוא גם אפילו על קיצוץ מסוים בתקציבים.

נעמי בלומנטל: זה לא מה שהשרה אמרה.

נעמי בלומנטל: היא אמרה שבתקציב של משרדכם לא קיצצו.

אריה קורת: אז אני חוזר בי.

אריה קורת: אנחנו טרם יודעים מהי המסגרת התקציבית.

אריה קורת: כאשר נדע מהי העוגה שעומדת לרשותנו לסעיף הייעודי הזה ששמו תמיכות, נבחן בדיוק איך וכיצד המשאבים יחולקו ועבור מה.

אריה קורת: אבל גם אם לא יהיה קיצוץ, ואם יהיה גידול משמעותי, אני לא מאמין שנוכל להיכנס לאפיק הזה של אחזקת ארגונים.

אריה קורת: ללא ספק נעשה הכל על-מנת להרחיב את הפעילות, אבל אני חייב לשתף אתכם בתסכול אישי שלי.

אריה קורת: אני מודה, תהליך מתן ההתחייבויות לגופים היה קשה, מייגע, מתסכל.

אריה קורת: אבל רבותי, לא יכול להיות שבסוף אוקטובר אני נמצא עם ביצוע מזומנים של פחות מ-10%.

אריה קורת: אני מקיש אחת משתיים: או שהארגון לא עשה את הפעולה - - -

דיסון נחליאל: אם הישוב יקבל חמישה או ששה חודשים לתוך השנה, אם לא – במקרים מסוימים בשמונה חודשים אחרי תחילת השנה, איך אני יכול להציג פעילות?

אריה קורת: לא יכול להיות שהתאחדות גדולה כמו שלך, הקצינו פעם ראשונה אחרי הרבה מאד שנים שלא הקצינו כספים, 60 אלף שקל, ובסוף אוקטובר אין לי ייצור של שקל אחד מההתאחדות שלך.

דיסון נחליאל: אין דיווח.

אריה קורת: או שלא נעשה כלום או שאין דיווח.

אריה קורת: אני מכיר את הנושאים, אבל ברגע של אמת גם לי יש בעיה, כי אני עם הנתון הזה מגיע בסוף השנה לאוצר ואני עושה תוספת תקציב לתמיכות.

אריה קורת: יגידו לי: על מה אתה מדבר בכלל?

אריה קורת: קודם-כל תבצע מה שקיבלת.

אריה קורת: השנה הגישו פחות משבעים ארגונים בקשות מקרן עזבונות לקבלת כספים.

אריה קורת: נכון שזה מייגע, אבל יש פה אפיק של המדינה שמאפשר לארגון לקבל כסף.

אריה קורת: אמרנו שאתה לא יכול על אותו פרוייקט להגיש לשני אפיקים.

אריה קורת: היה פיקוח.

אתי פרץ: משרדי ממשלה נותנים רק באפיק אחד.

אריה קורת: אני לא מבין.

אריה קורת: אם יש אפשרות, למה לא מנצלים אותה?

נעמי בלומנטל: יכול להיות שהקשיים שאתם עורמים הם כל-כך גדולים, שאנשים מוותרים.

נעמי בלומנטל: נניח שהם רוצים לעשות פעילות טובה ויש להם מתנדבים, והקשיים הביורוקרטיים לקבלת התקציב הם כל-כך גדולים, שהם לא עומדים בזה.

נעמי בלומנטל: דווקא פה אני כן תומכת שתהיה איזו שהיא תשתית, שיהיה כוח-אדם שיוכל לעשות את העבודה הזאת.

אתי פרץ: בכנסת הקודמת אתה הצעת, וזה היה רעיון מצוין שכולנו הסכמנו וחיכינו לקיים דיון משותף בין משרד הקליטה בראשותך, לבין ארגונים שקיבלו ו/או פוטנציאל, לקיים דיון – א.

אתי פרץ: על מה שקורה.

אתי פרץ: ב.

אתי פרץ: על נושא הדיווח.

אתי פרץ: ג.

אתי פרץ: על זמן קבלת הכספים, כדי לא לעשות עוד מאותו דבר אלא להשביח את הקיים.

אריה קורת: אני חותם עליה ומאשר אותה.

אריה קורת: לא אמר את זה מנכ"ל "שילוב" ולא אף אחד מהיושבים פה.

אריה קורת: אמר את זה מנכ"ל ה"קאמרי".

אריה קורת: עם זאת, עובדה שויצ"ו מקבלת את מה שהיא צריכה לקבל.

נעמי בלומנטל: חבל.

אריה קורת: זה לא פשוט.

דיסון נחליאל: יש גם בעיה בין ביצוע ובין דיווח על הביצוע.

דיסון נחליאל: יש אצלנו פרוייקטים שמבוצעים אבל טרם דווחו, מכל מיני סיבות.

אריה קורת: תבין אותי, אני סוגר את העסק בסוף דצמבר.

אתי פרץ: אריה, עשית פה מעשה שהוא קצת לא הוגן.

אתי פרץ: יש לי פרספקטיבה של שני הצירים האלה.

אתי פרץ: הציר של הדיון היום איננו הציר של התשובה הסופית שלך.

אתי פרץ: אתה לציר הזה של קבלת התמיכות צריך להפעיל מקל וגזר.

אתי פרץ: אני מצטרת.

שמעון ליברמן: העמדה של גב' פרץ היא העמדה שלנו.

שמעון ליברמן: היא לא עובדת לבד.

אריה קורת: יפה מאד.

אתי פרץ: סליחה, ביקרתי אותך?

נעמי בלומנטל: גב' פרץ, אל תהפכו את זה לוויכוח אישי.

אריה קורת: אני חושב שהמשרד כמשרד, בנושא התמיכות בשנת 1999 עשה צעד ענק, ועובדה שאני הופתעתי.

אריה קורת: פעם ראשונה שאני יושב בפורום כזה ואני לא מותקף על הנושא של תהליך התמיכות, וזה בהחלט מצביע שהתקדמנו.

נעמי בלומנטל: האם יש לך במשרד מספיק כוח-אדם כדי לבדוק את זה?

נעמי בלומנטל: בוא נסת

נעמי בלומנטל: כל מהצד האידיאולוגי ונגיד שכולם טובים וכולם רוצים לעשות רק יותר טוב.

נעמי בלומנטל: עזוב את הרמאים ואת השחיתויות ואת אלה שרק רוצים לקדם את עצמם.

נעמי בלומנטל: נניח שזה בשוליים.

נעמי בלומנטל: בוא נגיד שיש עשרות ארגונים שרוצים רק לעשות טוב.

נעמי בלומנטל: יושבים פה אנשים שאני יודעת שהם עושים עבודה מצוינת.

נעמי בלומנטל: אבל נראה לי שאין לכם מספיק כוח-אדם גם כדי לקבוע את הקריטריונים, גם כדי להחליט מי כן ומי לא.

אריה קורת: אין ספק שנושא כוח-אדם הוא בעייתי, והלוואי והיה לנו כוח-אדם נוסף.

אריה קורת: אבל אני אומר לכם במלוא האמת: לא יהיה מצב שבגלל חוסר כוח-אדם באגף ובמשרד לא נוציא לפועל איזו שהיא מדיניות שיכולה לסייע לארגונים.

אריה קורת: גם אם יהיה צורך לשבת כל היום וכל הלילה, אנחנו נשב, עם כוח האדם הקיים וניתן את המענים לארגונים.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אני דיברתי עם חברי הכנסת לפני הישיבה.

נעמי בלומנטל: מתגבשת המלצה לפיה אנחנו בעקרון תומכים בהתאחדויות ובארגונים השונים שפועלים למען העולים.

נעמי בלומנטל: אנחנו בעד שתהיה בקורת מחמירה ביותר, ושיגובשו קריטריונים.

נעמי בלומנטל: אני חוזרת ואומרת שעם הסוכנות היהודית יש לנו בעיה.

נעמי בלומנטל: שיהיו סטנדרדים, שיהיו קריטריונים, שיהיו מדדים מקובלים.

נעמי בלומנטל: זה הכיוון שלנו מבחינת המלצות הוועדה.

אריה קורת: לא דווח עדיין.

אריה קורת: יש זמן עד דצמבר, ונתנו ארכה נוספת.

אריה קורת: אבל עם זאת, זו איזו שהיא אינדיקציה מבחינתנו שכולנו צריכים לבחון אותה.

נעמי בלומנטל: בסדר גמור.

נעמי בלומנטל: תודה רבה לכם.

נעמי בלומנטל: הישיבה נעולה.