הוועדה המשותפת לעניין הצעת חוק נתוני אשראי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 26, 2002-10-22 09:00

מוזמנים: תמר קלהורה,עו"ד משרד המשפטים אלן זיסבלט,עו"ד משרד המשפטים ורדה לוסטהויז,עו"ד משנה ליועץ המשפטי, בנק ישראל יוסף אריה,עו"ד בנק הפועלים יצחק בראון בנק הפועלים דן עופר,עו"ד מיצג את טראנס יוניון גיורא מיוחס נציג טראנס יוניו ארה"ב משה ברדוגו מנהל אגף מידע עסקי דן אנד ברדסטריט יורם גביש קרדיט אינפורמישיין אסוסיאשיין אריה שגיא מנהל טכנולוגי, קונסיומר דאטה טכנולוגי

מנהלת הוועדה: הצעת חוק שירות נתוני אשראי (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב-2002.

אברהם פורז: אנחנו דנים בהצעת חוק שירות נתוני אשראי (דחיית התחילה).

אברהם פורז: מתי החוק אמור להיכנס לתוקף?

תמר קלהורה: 29 לינואר.

אברהם פורז: הייתה לי שיחה עם שר המשפטים, שאמר לי שעוד מעט התאריך לתחילת החוק מגיע ועוד לא דחינו את התחולה.

אברהם פורז: אמרתי לו שיסיר דאגה מליבו, כי לא ניתן לחוק להיכנס לתוקף כשאנחנו לא מוכנים.

אברהם פורז: בואו נבדוק ביחד מה אנחנו יכולים לקדם, כי חבל לדחות את הכל.

אברהם פורז: דיברתי איתו על שאלת הרישוי.

אברהם פורז: אמרתי לו שלדעתי תהליך הרישוי יכול להתחיל.

אברהם פורז: אני רואה בפרוטוקול שביקשתי מהגברת שפניץ לחזור אלינו עם תשובה מה אפשר להתחיל מיידית ומה אפשר לדחות.

אברהם פורז: הגברת שפניץ, האם אנחנו יכולים להתחיל בתהליך הרישוי?

אברהם פורז: האם אנחנו יכולים לאפשר איסוף מידע שלילי מאותם מקורות בסיסיים שהצעתם בהצעת החוק המקורית, ומידע חיובי שיינתן בהסכמה, בלי שנכפה על הבנקים לתת אותו כנגד תשלום?

טנה שפניץ: העמדה הנחרצת של שר המשפטים היא שהחוק צריך להיכנס על כל מרכיביו לתוקף, לא רק לעניין מידע כזה או מידע אחר.

טנה שפניץ: תהליך הרישוי נגזר במידה רבה מהמידע.

אברהם פורז: כתוב: "לא יפעיל אדם שירות נתוני אשראי או מידע על עוסקים, אלא לפי חוק זה.

אברהם פורז: ההפעלה תעשה על פי רשיון.

אברהם פורז: השר ימנה אדם הכשיר להיות שופט.." את יכולה להגיד, ובצדק, שאדם שלא יודע מה הרשיון יהיה שווה לא יבקש רשיון.

טנה שפניץ: מה אומר הרשיון?

טנה שפניץ: הרשיון אומר את הדברים שאומר החוק, כמו למשל אם הוא יפקיד ערובה.

טנה שפניץ: אני לא יודעת איזו ערובה לדרוש כשאני לא יודעת מה..

אברהם פורז: נקבע שהערובה תהיה לפי מה שייקבע בתקנות.

טנה שפניץ: גם היום זה בתקנות.

אברהם פורז: כל הדברים האחרים לא משנים את התמונה הבסיסית.

אברהם פורז: אם הוא יוכל לעשות מידע חיובי או לא יוכל לעשות זה לא משנה את גודל הערובה.

טנה שפניץ: הערובה משקפת את הסיכונים שלוקח בעל הרשיון.

אברהם פורז: אז נכתוב בחוק שמעת לעת אפשר להגדיל את הערובה.

אברהם פורז: אם יסתבר שהחוק מאפשר להם דברים איומים ונוראיים, נכתוב שאפשר להגדיל את הערובה.

טנה שפניץ: אם הוא לוקח רק מהמרשמים הרשמיים, אז הערובה שניקח ממנו היא מאוד מינימאלית.

טנה שפניץ: אם הוא אוסף מקורות מוסמכים, אז הערובה שלו צריכה להיות יחסית גבוהה כי הוא נכנס לסיכונים מאוד גבוהים.

טנה שפניץ: זה הכל פונקציה של המידע.

טנה שפניץ: למנות אדם רשם זה דבר טכני.

טנה שפניץ: גם לא לוקחים בן-אדם עד שאין לו מה לעשות.

טנה שפניץ: חשוב לדעת אם משרד המשפטים צריך לנהל מאגר חיובי או לא צריך לנהל מאגר חיובי.

טנה שפניץ: הרשם זה תפקיד אחר.

טנה שפניץ: זה הכל נגזרת של המידע.

טנה שפניץ: מה זה נקרא להקים מערכת?

טנה שפניץ: אנחנו צריכים לקבוע לגופים את דרכי התקשורת שלהם בינם לבין עצמם, בינם לבין הגופים השונים.

טנה שפניץ: יש לנו את זה, אבל אי אפשר להפעיל אם לא יודעים לגבי איזה מידע.

טנה שפניץ: קבענו ב-31 פגישה עם הבנקים על הצדדים הטכנולוגיים, כדי שאם זה ייכנס לתוקף שנהיה מוכנים לאיך המידע עובר, באיזה רמת אבטחת המידע עובר.

טנה שפניץ: אנחנו נכנסים לכל זה.

טנה שפניץ: זה לא נכון להגיד שאנחנו לא עושים.

אברהם פורז: אני לא אומר שאתם לא עושים, אני רק אומר שאני לא משתכנע מזה שאי אפשר, בכפוף לזה שהאגרה או הערובות.

אברהם פורז: .

טנה שפניץ: מה אתה רוצה?

טנה שפניץ: שאני אעשה חשבון על הערובה?

אברהם פורז: לא, שזה יישאר פתוח וייקבע בשלב מאוחר יותר.

אברהם פורז: בשלב זה תתחילו לחפש את הרשם, תלכו למנות אותו.

טנה שפניץ: אנחנו יודעים מי הרשם.

אברהם פורז: תאפשרו להגיש בקשה, כדי שיהיה ברור שגובה הערובה.

אברהם פורז: .

טנה שפניץ: יש לנו תקנות שאנחנו צריכים להכניס את הסכום.

אברהם פורז: במה אנחנו יכולים להתקדם כדי לא לעמוד במקום?

טנה שפניץ: אנחנו מתקדמים בזה שאנחנו נערכים.

אברהם פורז: אם החוק נדחה בחצי שנה נצטרך להיפגש בעוד חודש.

טנה שפניץ: התקנות מוכנות.

טנה שפניץ: אנחנו יושבים עם הבנקים על הפרטים הטכנולוגיים, שרובם לא משתקפים בתקנות אלא במסמך נוהלים שאנחנו מכינים.

טנה שפניץ: עשינו את זה עם החברות עצמן, כשאנחנו יודעים איך המידע יעבור מההוצאה לפועל.

אברהם פורז: מה המכשולים העיקריים ליישומו.

אברהם פורז: .?

טנה שפניץ: יש מספר אחד שחסר והוא אם צריך לשלם לבנקים עבור המידע.

טנה שפניץ: .

אברהם פורז: האם את שותפה לדעתי שזה אבסורדי שאם התקבל על מישהו מידע שלילי מאיזה שהוא מקום, צריך לפנות לכל הבנקים לברר אם יש מידע חיובי?

אברהם פורז: צריך לתקן את זה.

אברהם פורז: עצם העובדה שפונים ל-22 בנקים ושואלים על מישהו שאלה זה מפליל.

אלן זיסבלט: 21 מהם יגידו שאין להם לקוח כזה.

אברהם פורז: אני לא חשבתי שמסירת מידע חיובי דורשת לפנות לכל הבנקים בארץ ולשאול את השאלה המעצבנת הזאת אם יש מידע חיובי על הלקוח.

טנה שפניץ: אני לא רוצה להתייחס אם היינו צריכים את המידע החיובי או לא.

טנה שפניץ: זאת שאלה בפני עצמה.

טנה שפניץ: אנחנו נמצאים עכשיו באיזו שהיא תחנה, שהיה ברור מראש שהיא מאוד פרובלמטית.

טנה שפניץ: אתה יכול לשאול על מישהו חיובי גם בגלל שהוא התנדב והוא ביקש שימסרו עליו.

אברהם פורז: אבל אז הוא בא עם מסמך ההסכמה.

טנה שפניץ: לא צריך כלום.

טנה שפניץ: הטיעון היה שצריך לאזן את המידע.

טנה שפניץ: מה אשם הלקוח המאוד חיובי בבנק יחסית קטן, ששם הוא מנהל את החשבונות שלו, שחזרו לו כמה שיקים והוא לא מתאזן במידע החיובי?

טנה שפניץ: אני מסכימה שמבחינה כלכלית יש פה בעיה.

טנה שפניץ: יכול להיות שיהיו בנקים שלא יבקשו מהם את המידע או המידע לא יהיה רלוונטי.

טנה שפניץ: יש לזה בעד ונגד.

טנה שפניץ: שר המשפטים אמר שהתמונה תהיה מאוד חלקית.

דן עופר: גם אם ניקח דוגמה של אדם שיש לו חשבון בנק אחד ומצטבר לגביו מאותו בנק מידע שלילי שהוא בר מסירה, על פי החוק היום לשכת השירות צריכה להוציא שאילתה לכל 22 הבנקים.

דן עופר: אז, אומרת הגברת שפניץ, הבנקים יניחו שהגיעה אליהם שאילתה כי הוא חתם על הסכמה.

דן עופר: מה אני צריך?

דן עופר: להמר על זה שאולי הוא חתם על הסכמה?

דן עופר: אני אהמר על זה שהיה עליו מידע שלילי, ואז כשהוא יבוא לפתוח אצלי חשבון יהיה עליו אור אדום, אני אתייחס אליו בהסתייגות, אני אעדיף מישהו אחר עליו.

דן עופר: למה לי להתעסק עם אחד שאני יודע שהיתה עליו בקשה למידע חיובי, ובהסתברות יותר גבוהה היתה בקשה עליו למידע שלילי.

דן עופר: את המידע השלילי הזה אי אפשר לקנות עד שלא אספו חיובי.

דן עופר: בכל הבנקים יתחילו לנהל רשימות שחורות של השאילתות.

דן עופר: זה מה שיסתובב בארץ.

דן עופר: זאת פגיעה, לדעתי, בהגנת הפרטיות חמורה פי 7 מאשר כל הרפורמה שהחוק הזה עושה באפשרות לאסוף מידע כלכלי על אדם פרטי.

אברהם פורז: מה אתה מציע?

דן עופר: אני מציע שהמידע החיובי ייאסף בהסכמה.

אברהם פורז: איך אנחנו יוצאים מהסבך שהכניס אותנו אליו הנגיד, שעל כל מי שיש לגביו מידע שלילי צריך גם לאסוף חיובי?

ורדה לוסטהויז: זאת לא בדיוק היתה העמדה.

ורדה לוסטהויז: העמדה היתה לא לבקש מידע חיובי מכל אחד, אלא לצמצמם את זה על מי שיש לו שלילי.

אברהם פורז: את הכוונה הטובה הבנו, אבל הדרך לגיהנום.

אברהם פורז: .

דן עופר: מי שיש עליו שלילי, באופן אוטומטי יחתום על הסכמות.

אברהם פורז: האם הייתם רוצים שבנושא המידע החיובי כל מה שקבענו מתחלף בהסדר שניתן לאסוף מידע חיובי ממי שמסכים?

גיורא מיוחס: נגיד בנק ישראל רצה להבטיח שמי שיש עליו מידע שלילי יהיה עליו גם מידע חיובי.

אברהם פורז: לאיזון התמונה.

גיורא מיוחס: אנחנו מציעים שבמידה ויש מידע חיובי על אדם יהיו חייבים להשתמש בו.

אברהם פורז: נכון לרגע זה זה לא שאתה יכול להשתמש במה שיש לך, אלא אתה חייב לברר.

אריה שגיא: הנגיד סייג את הצעתו בכך שבשלב זה ייאסף מידע חיובי רק מהבנקים, לא ממקורות אחרים.

טנה שפניץ: הנגיד אמר שהוא לא רואה את התועלת במידע החיובי.

טנה שפניץ: הוא אמר שבגלל שמודאגים מהאיזון צריך לקחת ממקורות שאפשר לסמוך עליהם.

אברהם פורז: הגברת שפניץ, האם נראה לך ההסדר שנחליף את הצעת הנגיד בהסדר שאוסף מידע שלילי, כפי שהיה בהצעת החוק המקורית, ומידע חיובי בהסכמה?

טנה שפניץ: שר המשפטים חשב שצריך להפעיל את החוק כפי שהוא, בחתיכה אחת.

אברהם פורז: שכנעתי אותו שנתחיל בתהליך הרישוי.

טנה שפניץ: בפועל מה שצריך אנחנו עושים.

אברהם פורז: בהנחה שהחוק עבר, כמה זמן יימשך תהליך הרישוי?

טנה שפניץ: תאורטית אפשר לעשות את זה בכמה חודשים.

אברהם פורז: האם יש משהו שאנחנו יכולים להתקדם בו היום?

טנה שפניץ: אפשר לשמוע את החברות, אפשר לשמוע את הבנקים.

טנה שפניץ: אם הם חושבים שיש דברים שאנחנו לא עושים והיה רצוי שנעשה, אדרבא.

ורדה לוסטהויז: הבעיה היא לא רק בקבלת מידע חיובי במקרה של מידע שלילי, אלא גם הצורך לפנות לכל מערכת הבנקאות למידע שלילי.

ורדה לוסטהויז: כשחוזרים על ההצעה של הנגיד, נשמע כאילו הוא כפה איזו שהיא דעה ואף אחד לא היה נוכח בחדר להגיב על זה.

ורדה לוסטהויז: הבעיה עדיין מתרכזת בשאלת העלות, לא בהכנות הטכניות.

ורדה לוסטהויז: אני לא חושבת שהגענו לשלב שאנחנו יכולים להגיד שכל הבעיות נפתרו ואנחנו יודעים לקבוע מספר מסויים לשאילתה.

ורדה לוסטהויז: אני חושבת שהכנסת הרישוי לתוקף אין לה הרבה משמעות, משום שאין מה לעשות עם זה.

ורדה לוסטהויז: ממילא אדם לא יכול לפעול לפי החוק, אלא אם יש לו רשיון.

ורדה לוסטהויז: איך הוא יפעל לפי החוק אם החוק לא נותן לו את הכלים לגבי מסירת המידע והוא לא יודע איזה מידע מותר לו ומה הוא צריך לאסוף?

אריה שגיא: ברגע שנוריד את החובה לאסוף את המידע החיובי נסיר מכשול מאוד רציני, כי החובה לאסוף מידע חיובי זה מה שחייב את הבנקים להכין מאגר מידע רציני עם עלויות מאוד גבוהות.

אריה שגיא: אם אספקת המידע החיובי על פי הסכמה תהיה מרגע כניסת החוק לתוקף וקדימה, אנחנו נמצא במצב כמו עם המידע השלילי, דהיינו: מזרימים מידע שוטף.

אריה שגיא: זה גם יקל על הבנקים וגם יקטין בצורה משמעותית את העלויות.

אריה שגיא: זה המכשול העיקרי ביישום החוק.

טנה שפניץ: שלא יתקבל איזה שהוא רושם שצריך ללכת אחורה 5 שנים לפני תחילת החוק.

טנה שפניץ: החיים מתחילים עם תחילת החוק.

טנה שפניץ: הבנק לא צריך למסור שום דבר.

טנה שפניץ: מרגע תחילת החוק הוא צריך להיות ערוך 5 שנים אחורה.

טנה שפניץ: היום הוא לא צריך לעשות שום פעולה.

משה ברדוגו: האם ניתן יהיה להתחיל את כל תהליך הרישוי, כאשר את עניין הערובה, שאני מבין שזה הקטע שמפריע גם לנו וגם למשרד המשפטים, נדחה למועד החלת החוק?

אברהם פורז: הטענה היא שבפרספקטיבה של הפעילות בודקים גם את הערובות.

משה ברדוגו: הערובה יכולה להישאר לשלב החוק, ששם ייקבעו הסכומים עצמם.

משה ברדוגו: את כל תהליך ההקמה והרישוי אפשר להתחיל כך שעם כניסתו של החוק לתוקף נוכל להתחיל לעבוד.

טנה שפניץ: אבל איזה מידע ניתן שיהיה לך?

משה ברדוגו: אני מדבר כרגע על תהליך הרישוי.

משה ברדוגו: תבדקי אותי אם אני כשיר לפעול בכיוון הזה.

טנה שפניץ: אני יכולה לבדוק שאין לכם עבר פלילי.

טנה שפניץ: את זה עושים בשתי שיחות טלפון.

טנה שפניץ: אני צריכה לקבוע ערובה.

טנה שפניץ: ערובה יכולה להרתיע חלק מהאנשים להיכנס.

משה ברדוגו: אז מקסימום אני לא פועל.

טנה שפניץ: הערובה היא פונקציה של המידע שאתה מנהל.

טנה שפניץ: היא אפשר לקבוע אותה עד שהדבר הזה לא..

אברהם פורז: בשלב זה תבדקי אם אין לו הרשעות קודמות.

טנה שפניץ: הרשעות קודמות אני מוכנה לבדוק.

אלן זיסבלט: כשמדברים על חומר חיובי מהבנקים וממקורות אחרים מדברים על מערכת אחרת.

אלן זיסבלט: הרשם יצטרך לבדוק אם הגוף הזה מוכן לנהל ולשמור על הפרטיות.

אלן זיסבלט: זאת מערכת לגמרי אחרת מאשר רק לקבל אינפוט מגורמים מסויימים.

אלן זיסבלט: זה לא עניין טכני.

אלן זיסבלט: יש אנשים שיגידו שהשיטה הכי טובה מכל הבחינות זה ההסדר של שלילי וחיובי סביר.

אלן זיסבלט: אני לא רוצה לגלות את הנכסים שלו ואת ההכנסות שלו, אלא דברים רלוונטים לשאלה אם אני רוצה לתת לו אשראי או לא.

אלן זיסבלט: אם לא מגיעים למצב כזה או להצעת הפשרה של הנגיד, אז אולי עדיף להישאר במסגרת השלילי בלבד.

אברהם פורז: מה מפריע לך שזה יהיה בהסכמה?

אלן זיסבלט: אם אני יודע בתור מי שצריך לתת לו אשראי או צריך לתת לו עבודה שהוא הסתבך זה בסדר, אבל אם לגבי מישהו אחד אני רואה שיש לו שלילי וחיובי, אז אני תוהה אם אין לו חשבון, אם הוא רוצה להסתיר משהו.

אלן זיסבלט: אנחנו לא יודעים איך העניין של ההסכמה יפעל.

אלן זיסבלט: אנשים יגידו שהם לא רוצים להסכים למשהו שהם לא יודעים איך הוא יפעל.

אברהם פורז: הוא יכול לא להסכים, אבל זכותי להגיד..

אלן זיסבלט: אני חושב שכדאי לחשוב על הבעייתיות של השיטה שבאופן מאוד שרירותי אנשים מסכימים או לא מסכימים, פונים אליהם או לא פונים אליהם.

אלן זיסבלט: אנחנו נכנסים לתחום מאוד בעייתי מבחינת המימוש של האדם.

אלן זיסבלט: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו אם אנחנו לא רוצים שלילי, או שלילי חיובי עם טווח יותר רציני.

דן עופר: החיובי שמדבר עליו אלן, לפחות לפי טיוטת התקנות, זה משהו מאוד נטרלי.

דן עופר: אני לא בטוח שקצין אשראי באיזה שהוא מוסד יתייחס למידע הזה כנטרלי, אלא אם כן במהלך הדיון פה בוועדה זה ישתנה.

דן עופר: כרגע, עמדת משרד המשפטים היא שהצד השלילי יהיה נטרלי ולא חיובי.

דן עופר: הבעיה המהותית שמעכבת את תחילת החוק זה עניין העלויות.

דן עופר: עניין העלויות מתמקד בשני דברים: בחובה לאסוף את החיובי, שעליו דיברנו, ובעניין ההתרעות על נקיטת הליכים משפטיים של המוסדות הבנקיים.

דן עופר: אני אהיה שמח אם השר יוכל לאכוף על הבנקים למסור התרעות על נקיטת הליכים בעלות שתהיה כלכלית.

דן עופר: השאלה היא למה לא לקבל את ההצעה שלנו, שבשלב הזה נוריד מהחוק שני סעיפים: 1.

דן עופר: התרעות על נקיטת הליכים.

דן עופר: 2.

דן עופר: החובה לאסוף את החיובי.

טנה שפניץ: להוריד את ההתרעות?

דן עופר: לדחות את המועד שבו לשכות השירות מושכות את ההתרעות על נקיטת הליכים מהעמותות הבנקאיות.

דן עופר: המידע השלילי שמושכים מהבנקים הוא לא אוניברסאלי, הוא בסך הכל התרעה על 5 שיקים שסורבו והתרעה על נקיטת הליכים.

דן עופר: זה כל השלילי שאתה אוסף מהבנקים.

דן עופר: סביר להניח שמי שיש נגדו התרעה על נקיטת הליכים גם חזרו לו 5 שיקים.

אברהם פורז: הגברת שפניץ, אחת האפשרויות שיש לנו היא לדחות את החוק בעוד חצי שנה, או להגיד שאנחנו לא רוצים שהחוק הזה ייכנס בעוד חצי שנה כפי שהוא כי יש בו פגמים בסיסיים.

אברהם פורז: אחד הדברים שנראה לי פגם בסיסי זה העניין הזה של איסוף המידע החיובי על מי שיש לו גם מידע שלילי.

אברהם פורז: השאלה היא אם אין נכונות במשרד המשפטים לעשות איזו הערכה מחודשת.

אברהם פורז: יצרנו פה איזה שהוא דבר שהוא שעטנז.

אברהם פורז: האלטרנטיבה היא להסתפק במידע השלילי שהצעתם בשעתו, פלוס אפשרות למידע חיובי לפי הסכמתו של האדם.

אברהם פורז: זה מאוד מפשט לנו את החוק.

אברהם פורז: אפשר לנסות את הפטנט הזה לכמה שנים.

אברהם פורז: אני מפחד שאף אחד לא יבקש רשיון.

אברהם פורז: אני מסתכל עליהם כדי לראות אם בסיטואציה הזאת זה מעניין אותם.

אברהם פורז: את "דן אנד ברדסטריט" זה מעניין, נכון?

משה ברדוגו: כן.

דן עופר: אם מדברים על מידע חיובי בהסכמה יחד עם מידע שלילי ממקורות מוסמכים, אז מבחינתי אפשר להפעיל את החוק מחר בבוקר.

אברהם פורז: אני מציע שתעשו דיון במשרד המשפטים על-מנת להכניס את השינוי.

אברהם פורז: אני לא רוצה להמשיך בחוק הקיים, כי לדעתי הוא לא טוב.

טנה שפניץ: אם מערכת הבנקאות מצטמצמת למידע השלילי, אז 5 שיקים זה באמת לא עלות שתגרום לה להעלות.

טנה שפניץ: אני מייחסת חשיבות גדולה להתרעות האלו, כי חילצנו אותן בעמל רב ממערכת הבנקאות.

טנה שפניץ: זה מראה שהבנק, שלא רוצה למסור דברים גרועים על הלקוח, הגיע לאיזה שהוא שלב שהוא חושב שהלקוח נמצא במצב קשה.

אברהם פורז: יכול להיות שהבנקים ימעטו במשלוח התרעות, אם הם ידעו שההתרעה הזאת.

אברהם פורז: .

אברהם פורז: יכול להיות שהאצבע תהיה פחות קלה על ההדק.

דן עופר: ההצעה שלנו היא לא לבטל את ההתרעות, אלא ביום שהשר יהיה מוכן לצוות על עלות סבירה, שיפעיל את זה.

אברהם פורז: לא זאת הנקודה.

אברהם פורז: ההנחה היא שההתרעות האלו הן בעלות אפסית כי הן ממילא בתוך המערכת.

דן עופר: הם טוענים שלא.

אברהם פורז: מר בראון, האם כאשר מנהל סניף באיזה שהוא מקום מחליט לשלוח התרעה ללקוח, בהנהלה המרכזית לא רואים את זה?

יצחק בראון: ברמות מסויימות.

אברהם פורז: זה ממוחשב, לא?

יצחק בראון: לא הכל ממוחשב.

יצחק בראון: חלק מההתרעות ידניות.

דן עופר: מר פורז, אנחנו לא רוצים לכפות עליהם.

דן עופר: אנחנו אומרים שאם השר רוצה לכפות עליהם, שיכפה.

דן עופר: אנחנו מוכנים לעבוד בלי התרעות.

דן עופר: אנחנו לא רוצים לכפות עליהם שיתנו לנו התרעות.

משה ברדוגו: אני דווקא חושב שנושא ההתרעות חשוב.

דן עופר: אני לא אומר להוציא את זה מהחוק, אלא שזה ייכנס לפה כשהשר יקבע בצו.

אברהם פורז: שאלת ההתרעות, לדעתי, צריכה להיות מופעלת ברגע שהשר קבע.

אברהם פורז: כל עוד הוא לא קבע זה לא נכנס לתוקף.

אברהם פורז: אני חושב שבעניין הזה צריך להשאיר את הפריבילגיה לשר.

אברהם פורז: אני לא רוצה שהוא יכפה עליהם, אלא אם כן הוא השתכנע שיש לו את כל הנתונים.

אברהם פורז: עכשיו אנחנו מדברים על המידע השלילי שהצעתם, פלוס איסוף המידע החיובי בהסכמה.

אברהם פורז: אנחנו לא מבטלים כרגע את החוק, אלא קובעים לו דחיית תחולה.

אברהם פורז: אם אנחנו לא עושים כלום הוא ייכנס בפברואר.

אברהם פורז: קרוב לוודאי שעשינו כמה שגיאות ואנחנו לא רוצים שהוא ייכנס בפברואר כמו שהוא.

אברהם פורז: שאלת הפעלת ההתרעות צריכה להישאר לקביעת שר המשפטים.

אברהם פורז: שאלת איסוף המידע השלילי המורחב, כפי שהציע משרד המשפטים, ייכנס לתוקף.

אברהם פורז: אנחנו מציעים שלגבי המידע החיובי זה יהיה בהסכמה.

אברהם פורז: משרד המשפטים צריך לראות אם הוא מקבל את זה.

אברהם פורז: אם הוא מקבל את זה, שיביא את התיקון ברוח זו.

טנה שפניץ: כשאתה אומר חיובי רק בהסכמה, אתה רואה לפניך שאנחנו מוחקים את הסעיפים עם ההתניות האלו, או דוחים אותם?

אברהם פורז: כדי שזה יהיה יותר אלגנטי, כדאי לדחות את התחולה של הסעיפים האלה בשנתיים.

אברהם פורז: אנחנו נעשה כרגע את הדבר המצומצם הזה.

טנה שפניץ: שר המשפטים חושב שכדאי ללכת על כל הקופה.

אברהם פורז: תשכנעי אותו.

טנה שפניץ: אני אגיד שהוועדה מבקשת שהוא יתן עוד פעם את דעתו על כך שנעשה את כל מה שכתוב בשלילי, כאשר ההתרעות של הבנקים ייכנסו לתוקף במועד שהוא קובע, ולגבי המידע החיובי אנחנו לא נפעיל את כל הסעיפים אלא רק את הסעיף בהסכמה.

אברהם פורז: והיתר נדחה לשנתיים.

אתי בנדלר: השלילי מותנה בחיובי נדחה בשנתיים.

אברהם פורז: כן.

אברהם פורז: אני לא רואה בצע גדול בזה שנתחיל עכשיו להתעסק עם הרישוי, לכן נדחה את הכל.

אברהם פורז: ממילא אתם נערכים.

אתי בנדלר: אולי כדאי לקבוע מועד במקום בתום שנה וחצי מיום פירסומו.

אתי בנדלר: בסעיף 59(א) כתוב: "תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר תום שנה מיום פירסומו", זאת אומרת 1 בפברואר 2003.

אתי בנדלר: עכשיו אתם מציעים במקום שנה שיהיה כתוב שנה וחצי.

אתי בנדלר: במקום שאנשים יצטרכו לעשות חשבון, אולי תקבעו מועד.

אברהם פורז: 31 ביולי 2003.

אתי בנדלר: בסעיף 59, במקום האמור בסעיף קטן (א) יבוא 31 ביולי 2003.

אברהם פורז: תשתדלו להביא לנו, אם אתם מסכימים לעניין, תיקון חקיקתי כמה שיותר מהר.

אתי בנדלר: בסעיף 60 זה יהיה שנה במקום שישה חודשים.

אתי בנדלר: אושר לקריאה שנייה ושלישית?

אברהם פורז: כן.