ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 504, 2002-07-09 11:45

אופיר פינס-פז: אני פותח את ישיבת הוועדה.

אופיר פינס-פז: על סדר-יומנו הצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, והצעת חוק לתיקון דיני הראיות.

אופיר פינס-פז: אני מתחיל עם הצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ב-2002.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת נמצאת במליאה לקריאה שניה ושלישית ואני רוצה להחזיר אותה לוועדה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוועדה הביאה הצעת חוק שהיא טובה בהרבה דברים אבל יש בה קשיים ובעיות רבות בכמה דברים ואני מציע להחזיר אותה לוועדה.

אופיר פינס-פז: אני מעמיד זאת להצבעה.

אופיר פינס-פז: מי בעד?

אופיר פינס-פז: הצבעה ההצעה תוחזר לוועדה

אופיר פינס-פז: אנחנו מאשרים את ההצעה להחזיר את הצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ב-2002, אל הוועדה.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים)

אופיר פינס-פז: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים)(תיקון מס' 8)(תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב-2002.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק שנכנסה לתוקף ב-1 ביולי לאחר שכבר שינינו את מועד הכניסה לתוקף והארכנו אותו בשנה או בשנה וחצי.

ד"ר דבורה הורוביץ: זה לא שונה, מלכתחילה זה נקבע לשנה וחצי.

אופיר פינס-פז: היתה פרוצדורה כשהחוק הזה כבר הגיע אלי.

ד"ר דבורה הורוביץ: לא על החלק הזה אלא על הורדה של עבירות נגד הגוף.

ד"ר דבורה הורוביץ: ההצעה המקורית היתה הצעה גורפת לגבי כל העבירות נגד הגוף וזה צומצם לשלוש קבוצות כפי שהן מופיעות היום בחוק.

ד"ר דבורה הורוביץ: הנושא של התחולה לא שונה, זה נקבע מלכתחילה לעוד שנה וחצי.

אופיר פינס-פז: זה בא אלינו פעמיים, בפעם הראשונה זה בצורה גורפת על כל עבירות נגד הגוף והתחולה היתה לשנה וחצי.

דוב ברקוביץ: לא, עבירות נגד הגוף נכנסו מייד לתוקף והיה צריך לשנות את זה רטרואקטיבית.

דוב ברקוביץ: כאשר עשו את השינויים הרטרואקטיביים על מה שנשאר זה הוחל מייד, והחלק הזה נדחה בשנה וחצי.

אופיר פינס-פז: עכשיו רוצים לדחות שוב את החלק הזה בעוד שנה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק עברה קריאה ראשונה ואנחנו צריכים להכין אותה לקריאה שניה ושלישית.

אופיר פינס-פז: קיימנו על זה דיון בוועדה למעמד הילד בראשותה של חברת-הכנסת גוז'נסקי ב-1 ביולי.

אופיר פינס-פז: שם אמרתי, זה גם על דעתה של חברת-הכנסת גוז'נסקי, שיש אפשרות להחזיר את הכול לקדמותו, למעט דברים שהוסכם עליהם שהם חייבים להיות בטיפול משרד העבודה והרווחה.

שאול יהלום: מה זה להחזיר את המצב לקדמותו?

אופיר פינס-פז: לבטל את החוק כי חלו התפתחויות משמעותיות במשטרה, כפי שהוצגו לנו בוועדה, זה לא אותו המצב שהיה לפני כשנה או שנה וחצי.

אופיר פינס-פז: יש היום מרכז אחד בירושלים ומתוכננים נוספים.

אופיר פינס-פז: הרושם שנוצר אצלי ואצל חברת-הכנסת גוז'נסקי שהדברים שם פועלים.

אופיר פינס-פז: מהניסיון הפרלמנטרי הקצר שלי הבנתי שלמשטרה יש יכולות תקציביות יותר גבוהות מאשר למשרד העבודה והרווחה שם סדרי העדיפויות לא תמיד נכונים.

אופיר פינס-פז: במשטרה השיקולים המקצועיים הם יותר דומיננטיים מאשר השיקולים הפוליטיים.

אופיר פינס-פז: אין ויכוח על כך שחוקרי משרד העבודה והרווחה יכולים לעשות עבודה מצוינת והיה היגיון להעביר את זה מהמשטרה אליהם אלא שפעם אחר פעם אחר פעם אין כסף לדברים האלה כי סדרי העדיפויות של המשרד הם אחרים, חד וחלק.

אופיר פינס-פז: אני מאמין שבדברים האלה הענין הכספי ייענה יותר טוב במשטרה מאשר במשרד העבודה והרווחה.

אופיר פינס-פז: אפשר להחזיר את זה חזרה; אפשר להשאיר את הענין במשרד העבודה והרווחה אבל החשש הוא שגם אם נעשה את מה שנעשה נגיע בסופו לתוצאה שלא יהיה כסף.

שאול יהלום: אפשרות שניה היא לא לקיים עכשיו ישיבה.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: יש עכשיו אפשרות להצביע נגד החוק ואז החוק נכנס לתוקף, אבל אין כסף ואז אין חוק ואין ביצוע.

עו"ד דפנה ביינוול: זה הרבה יותר גרוע, גביות ההודאות הן לא חוקיות.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: מייד יינתן תקציב למשרד העבודה והרווחה.

אופיר פינס-פז: מי יתן?

אופיר פינס-פז: למה לא נתנו עכשיו?

שאול יהלום: כי כל פעם אתה דוחה את זה.

שאול יהלום: אם יש יושב-ראש ועדה שדוחה ברור שאף פעם הם לא יתנו תקציב.

שאול יהלום: אדם אחד יגיש בג"צ ומייד יתנו את הכסף.

שאול יהלום: הרי הם לא מקיימים חוק.

שאול יהלום: יש עוד אפשרות?

אופיר פינס-פז: יש אפשרות לפשרה מסוימת שצריך לעגן אותה בצורה כזאת שהדבר הזה לא יחזור לפתחנו פעם נוספת.

אופיר פינס-פז: לכן הענין של שנה לא בא בחשבון מבחינתי, אני מוכן לקבוע את התאריך של 1 בינואר 2003 כך שלממשלה תהיה שהות של חמישה חודשים להתארגן ונדע שאז זה נמצא בספר התקציב ויש לזה היערכות.

אופיר פינס-פז: בבקשה, גב' יהודית קרפ, תציגי את ההצעה.

עו"ד יהודית קרפ: ה-1 בינואר הוא לא תאריך כדי לקבוע תקציבים.

עו"ד יהודית קרפ: גם אם נערכים לקבוע את זה בספר התקציב, אין תקציב מאושר ב-1 בינואר.

שאול יהלום: החוק בצנרת כשלוש שנים.

שאול יהלום: דחו את התחולה לשנה וחצי והייתם צריכים להתכונן לחוק הזה במשך שנתיים.

שאול יהלום: עכשיו, כשאנחנו בחודש יולי, את אומרת שב-1 בינואר לא נוכל לתקצב את זה בגלל שדנים במאי?

עו"ד יהודית קרפ: אנחנו ביקשנו לדחות עד חודש מאי כדי שנוכל לומר שאם אנחנו דואגים לתקציבים באמת יהיו תקציבים.

שאול יהלום: במשך שנה וחצי לא דאגת לתקציבים, למה להאמין לך שעכשיו תדאגי לזה?

שאול יהלום: את אומרת שנדחה למאי ואז תדעי.

שאול יהלום: יכולת לדאוג לחודש מאי הקודם.

אופיר פינס-פז: התקציב לשנה הבאה לא מוכן גם לא ברמה של טיוטות מאושרות.

מנחם וגשל: חבר-הכנסת פינס, בדיונים המוקדמים שהיו לי עם חבר-הכנסת יהלום ובכל תהליך החקיקה דובר על כך שאם החוק הזה ייכנס בצורה שהוא ייכנס, הוא כפוף לכך שמשרד העבודה והרווחה יקבל תקציב ייעודי מסוים כדי לבצע אותו.

מנחם וגשל: בישיבות שהייתי אתך ובישיבות עם חבר-הכנסת יהלום מעולם לא דובר על כך שמשרד העבודה והרווחה יבצע את החוק מתוך התקציב שלו.

שאול יהלום: מה העלות של ביצוע החוק?

מנחם וגשל: לפני התכנית ההערכה היתה שהעלות היא 20 מיליון שקל, אבל אם יתקבלו ההצעות שלנו כאן זה יסתכם במחצית מזה.

אופיר פינס-פז: קשה לקיים את הדיון הזה בלי משרד האוצר.

שאול יהלום: אני מקבל את מה שאתה אומר, אני חושב שלמשרד המשפטים או לגב' קרפ לא מתאים להציע לדחות את החוק.

שאול יהלום: עכשיו לא צריך לקבל את החוק הזה ולא להגיש אותו, זה מה שילחץ על המערכת ואז יבוא לכאן האוצר ויגיש לנו תכנית שסוכמה יחד עם משרד העבודה והרווחה לפי לוח זמנים ונעשה את הדברים, אבל כאשר אתה דוחה עכשיו את החוק אתה מוריד את הלחץ.

אופיר פינס-פז: אתה צריך להבין את ההיבטים שנובעים מזה.

שאול יהלום: אני מבין את ההיבטים, ברור שאין חקירה אבל אז גם שר האוצר, שר המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה יבינו את ההיבטים.

אופיר פינס-פז: אני הייתי מחזיר את הכל למשטרה חוץ מהסעיפים של רצח, הריגה וניסיון לרצח, שזה דבר שמוסכם על כולם וגם לא בעלות גבוהה.

אופיר פינס-פז: שאול, משרד העבודה והרווחה הוא משרד גמור שלא מטפלים בו, הוא לא מסוגל לעשות את זה, אי-אפשר להתעלם מהמציאות.

אופיר פינס-פז: ד"ר קדמן הציע שהעבירות הקשות של רצח, ניסיון לרצח והריגה יהיו במשרד העבודה והרווחה ובאמת הוא מסוגל לטפל בזה פחות או יותר בכוחותיו הוא, את יתר העבירות אני מציע שנחזיר למשטרה.

אופיר פינס-פז: זה הכי אחראי והכי רציני.

שאול יהלום: אני מסכים לפשרה לפיה העבירות הקשות של רצח, ניסיון לרצח והריגה יעברו מייד למשרד העבודה והרווחה והם יתארגנו לזה כאשר את שאר התחולה נדחה למאי, זאת אומרת, למשך 10 חודשים מתוך הנחה שהם ישיגו תקציב.

שאול יהלום: אם בינתיים המצב ישתנה במשטרה, יהיו מרכזים בכל הארץ, אז יביאו הצעה ונדון בזה, הענין הוא שאני לא סומך עליהם.

ד"ר דבורה הורוביץ: המשטרה לא חוקרת במרכזים, חוקרי ילדים חוקרים שם.

דב ברקוביץ: המשטרה חוקרת במרכזים ילדים מעל גיל 14.

מנחם וגשל: המרכזים לא רלוונטיים לביצוע החוק.

אופיר פינס-פז: בבקשה, ד"ר קדמן.

ד"ר יצחק קדמן: אני רוצה לנסות להציע הצעת פשרה שלפחות מהשיחות שלי בשבועיים האחרונים אני יודע שהיתה מקובלת על כל הגורמים הנוגעים בדבר.

ד"ר יצחק קדמן: יש שלושה מרכיבים: מרכיב אחד, העבירות החמורות והטראומטיות מאוד מבחינתו של הילד שהן רצח, הריגה וניסיון לרצח והן יועברו מיידית, כלשון הצעת החוק המקורית, ב-1 ביולי לידי חוקרי הילדים.

ד"ר יצחק קדמן: מספר המקרים האלה הוא נמוך ביותר.

ד"ר יצחק קדמן: מרכיב שני, הדחייה של שאר החוק לא תהיה לשנה שלמה, אני גם לא יודע אם תהיה כנסת ב-1 ביולי כי זה ערב בחירות וחבל על הזמן.

ד"ר יצחק קדמן: עם זאת אני חושב שאפשר ללכת לקראת משרד העבודה והרווחה ולא לקבוע את התאריך של ה-1 בינואר אלא 1 באפריל או תאריך שאיננו שנה.

ד"ר יצחק קדמן: מרכיב שלישי שאני מציע להוסיף אותו: בתאריך בו ייכנס החוק לתוקף הוא ייכנס בצורה מסומנת.

ד"ר יצחק קדמן: בחוק יש היום גם עבירות קלות שמגיעות למסה מספרית גדולה.

ד"ר יצחק קדמן: למשל אם ילד העיף כדור לגינה של השכן והוא נתן לו סטירת לחי, או כששני ילדים רבו בבית-ספר ואחד דחף את השני ונפלה לו שן, לא צריך בשביל זה חוקרי ילדים.

ד"ר יצחק קדמן: זה יקטין גם את הענין של העלויות.

אופיר פינס-פז: על איזה עבירות אתה מדבר?

ד"ר יצחק קדמן: רק על חבלה חמורה של ממש.

אופיר פינס-פז: אני שואל את המשטרה אם אפשר לחיות עם ההצעה של ד"ר קדמן.

דב ברקוביץ: עם חלק ממנה.

ד"ר יצחק קדמן: עד הבוקר הסכמתם לה.

דב ברקוביץ: זה בסדר שהחלק שדוחים אותו פה יהיה כפוף לשינויים שייערכו.

דב ברקוביץ: לגבי מה שנכנס לתוקף יש לנו שתי בעיות: האחת, נושא תאונות הדרכים כי אם אנחנו מחליטים על סתם רצח והריגה – זה חלק מהסיכום שד"ר קדמן לא אמר אותו – זה לא ייכנס כי לא נתחיל להעסיק את כל מערך התנועה בעבודה עם חוקרי ילדים בהרבה חקירות כשלבסוף רק חלק קטן מגיע לענין הזה.

דב ברקוביץ: השניה, נושא הפיגועים.

דב ברקוביץ: דיברנו הבוקר עם השב"כ והם אמרו שאני יכול להגיד את הדברים בשמם.

דב ברקוביץ: למרות שלא הם חוקרים את הילדים אלא המשטרה היא זו שחוקרת אותם, כאשר קורה אירוע יש חשיבות למירב המידע שמתקבל באותו רגע מכל מי שהיה נוכח במקום.

דב ברקוביץ: אם הם צריכים להיכנס למצב שבו לגבי ילדים עדים שהיו שם הם יצטרכו לחכות שיבוא לשטח חוקר ילדים שלא נמצא בזירה זה לא בא בחשבון מבחינתם והם ביקשו להוציא את זה.

דב ברקוביץ: לכן אם רוצים ללכת לדבר שאנחנו מסכימים עליו, הוא גם הגיוני וגם בר ביצוע צריך ללכת מיידית על עבירות של רצח והריגה במשפחה כשזה בוצע במשפחה.

דב ברקוביץ: אפשר לבצע את זה מיידית, זה לא קשור בשום תקציבים וממילא זה מוציא את שאר הדברים.

שאול יהלום: אם האשה החוקית הרגה את המאהבת, היא בת משפחה?

עו"ד דפנה ביינוול: זה במשפחה.

אופיר פינס-פז: בבקשה, מר וגשל.

מנחם וגשל: ההצעה של ד"ר קדמן בצורה שהיא מנוסחת כרגע בשאלה מה ייכנס ומה יידחה היא על דעתנו.

מנחם וגשל: אנחנו מסכימים שאותן עבירות שהן מחוץ למשפחה והן לא מאוד חמורות יוצאו מהחוק הזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מוציאים חלק גדול, אנחנו לוקחים מיידית חלק, מה נשאר בדלתא?

ד"ר דבורה הורוביץ: בסעיף (ד) בתוספת נכללות כל העבירות נגד בן משפחה, או על-ידי בן משפחה כשזה כולל גם אחים ואחיות, כלומר קטטות בין אח ואחות.

ד"ר דבורה הורוביץ: מדובר היום על 22,000 תיקים לשנה של סכסוכים בין בני זוג והעדים לסכסוכים האלה הם בדרך כלל יותר מאשר ילד אחד.

ד"ר דבורה הורוביץ: זו כמות אדירה של ילדים.

ד"ר יצחק קדמן: לא 22,000 ילדים.

מנחם וגשל: בסדר, אז זה 15,000.

שאול יהלום: כאשר הילד מול ההורים אתם צריכים לחקור הכי הרבה.

מנחם וגשל: בקשר לתחולה, מבחינתנו אין כאן התעקשות לדחות לשנה או לחצי שנה.

מנחם וגשל: אסביר למה התבקש 1 ביולי ולמה כאשר דיברתי עם ד"ר קדמן הסכמתי לסוף מאי.

מנחם וגשל: הסיבה היא טכנית: מרגע שהתקציב ייכנס לתוקף כדי לבצע את החוק אני צריך לצאת למכרז, לתת את הזמן לענות למכרז, לפתוח את המכרז, לפרסם בעתון שאני מחפש חוקרים, אני צריך להכשיר אותם ובמקביל אני עושה את הפעולות הנדרשות, זו פעולה של חמישה חודשים.

מנחם וגשל: מכיוון שחוק התקציב במדינת ישראל לא נכנס לתוקף כרגיל ב-1 בינואר, אם אתה יכול לנסח את הדברים כך שמרגע שייכנס חוק התקציב יהיו לי חמישה חודשים אני מוכן לזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נאשר זאת בתנאים האלה ואני רוצה להוסיף – אבקש לעקוב אחרי זה כי אני לא אהיה פה.

אופיר פינס-פז: אם ב-31 בדצמבר, או ב-1 בינואר, כאשר התקציב מאושר יתברר לוועדה שהסעיף הזה לא תוקצב אני מבקש שהוועדה תיזום הצעת חוק שאנחנו מורידים את הכול ממשרד העבודה והרווחה ומשאירים הכול בידי המשטרה כי מה שיקבע זה התקציב.

שאול יהלום: אני אומר לך שאם אתה אומר את זה כבר לא יהיה תקציב.

שאול יהלום: או שאתה מכריח את משרד האוצר, או שאתה נכנע.

אופיר פינס-פז: הייתי עושה דבר אחר:

אופיר פינס-פז: הייתי מעביר היום 6-7 מיליון שקל מהמשטרה אל משרד העבודה והרווחה – בחוק.

דב ברקוביץ: אז אנחנו מוכנים לבדוק את הנתונים ולראות אם מגיעים ל-20,000.

אופיר פינס-פז: הייתי מעביר היום את הכסף בהעברה מסעיף לסעיף ונותן חמישה חודשים כשהתחולה היא ב-1 בינואר.

אופיר פינס-פז: אם אין ממשלה, נהיה ממשלה.

שאול יהלום: אני אתך.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להיות צמוד לחוק היסוד ואני מציע שנעביר עכשיו 5 מיליון שקלים – שהוא סכום להיערכות ראשונית של החוק – מתקציב המשרד לבטחון פנים אל תקציב משרד העבודה והרווחה לביצוע החוק.

אופיר פינס-פז: אם הממשלה לא תרצה – החוק יפול, הכול יפול.

עו"ד עודד ברוק: זו פעם ראשונה שאני שומע שעובדים כך.

אופיר פינס-פז: הצענו לכם הצעות, לא הצלחתם להביא תקציב, לא הצלחתם להסתדר ביניכם, משרד האוצר לא בא לישיבה.

דב ברקוביץ: תעביר את יחידת חוקרי הילדים והם יהיו ת"פ המשטרה.

עו"ד יהודית קרפ: אם הממשלה מתנגדת, אני לא רואה איך האוצר יסכים בשלב זה לחוק מסוג כזה שאין לו תקדים.

עו"ד יהודית קרפ: התוצאה היא שהחוק נופל.

שאול יהלום: האוצר נוהג כך כי יש יושב-ראש ועדת חוקה פראייר שרוצה לדחות את החוק.

שאול יהלום: היינו צריכים להגיד: יש בלאגן, לא מעניין אותנו, תבצעו את החוק.

אופיר פינס-פז: אז עכשיו אנחנו מעבירים תקציבים.

אופיר פינס-פז: אם המשימות עוברות מן המשטרה זה אומר שהכסף יעבור מן המשטרה אל המשרד השני.

דב ברקוביץ: אף אחד לא יכול להגיד מספרים כי מדובר על הכנסת מקרים שבהם ילדים היו עדים לכל מיני עבירות אלימות במשפחה כי כל עבירה שמישהו עשה נגד מישהו יש לו בוודאי איזה ילד, אח או בן שאולי ראה זאת.

דב ברקוביץ: מישהו יכול לדעת בכמה מקרים מדובר?

דב ברקוביץ: בכמה מן המקרים האלה היה מישהו שראה?

דב ברקוביץ: כמה מהעדים האלה היו קטינים וכמה מאלה שהיו קטינים הם מתחת לגיל 12 שהחוק הזה חל עליהם?

דב ברקוביץ: אם ניקח את כל היקף חקירות האלימות בין בני זוג ונגיד שיש 20,000 חקירות ובכל מקרה יש כמה ילדים עדים נגיע למספרים אסטרונומיים.

דב ברקוביץ: זה לא הגיוני.

דב ברקוביץ: היה צריך לומר את זה הפוך: מתוך 20,000 חקירות יש מעט חקירות שבהן היו ילדים עדים ומתחת לגיל 12.

אופיר פינס-פז: בשביל זה אנחנו רוצים 5 מיליון ולא 20 מיליון שקל.

ד"ר דבורה הורוביץ: היום נחקרים 8,000 ילדים מתחת לגיל 14 שמעורבים בעבירות מין והם קורבנות לאלימות של אחראים.

ד"ר דבורה הורוביץ: כשאתה מוסיף לזה את כל העבירות ואת כל הסכסוכים בתוך המשפחה, המספר של 20,000 נראה לך מוגזם?

ד"ר דבורה הורוביץ: אתה טועה.

מנחם וגשל: אני מסכים להצעה שהתקציב יועבר.

עו"ד עודד ברוק: מה פתאום?

מנחם וגשל: אנחנו רוצים את סכום הכסף בשביל לעשות את החקירות שנידרש לעשות מהמשטרה או ממי שיתן.

מנחם וגשל: אלא מאי?

מנחם וגשל: צודק מפקח ברקוביץ שלא נוכל לעשות את הדברים עכשיו אלא רק בפרקטיקה.

אופיר פינס-פז: יכולתם לשבת אתם.

מנחם וגשל: אין להם נתונים.

אופיר פינס-פז: אפשר לעשות הערכות.

נסים זאב: אני מסכים לגבי 5 מיליון השקלים ובכל מקרה צריך להעביר את התקציב כי אין מחלוקת על העקרון וגם סדר העדיפות ברור.

נסים זאב: המשטרה היא שתחליט מה סדר העדיפות שלה מבחינת חקירת ילדים וכאשר מדובר בילדים שנפגעים סדר העדיפות צריך להיות יותר גבוה מאשר אם יש סכסוך בין הורים.

נסים זאב: אנחנו יכולים לאשר את העקרון והם יסתדרו עם התקציב.

אופיר פינס-פז: נקבע שמה שנכנס לתוקף מיידי הן עבירות של רצח, ניסיון לרצח והריגה, להוציא תאונות דרכים ופיגועים.

עו"ד דפנה ביינוול: כולל את המשפחה.

עו"ד סיגל קוגוט: נמצא נוסח מתאים.

דב ברקוביץ: אם אנחנו מכניסים עבירות רצח שהן לא רק בתוך המשפחה זה אומר שזה בכלל לא בתחום של נוער ולא תחום האלימות במשפחה, זה אומר שכל מערך החקירות הכללי של המשטרה יצטרך לעשות את ההכשרה של חוקרי ילדים.

ד"ר יצחק קדמן: אין 10 מקרים כאלה בשנה.

אופיר פינס-פז: בסדר גמור, אנחנו מדברים רק על רצח, ניסיון לרצח והריגה בתוך המשפחה.

קריאה: לא, זה לא יענה על המצב.

אופיר פינס-פז: שמענו אתכם, התייעצנו אתכם ולא קיבלנו.

אופיר פינס-פז: אם רוצים לעשות זאת מיידית צריך להתחשב באילוצים ולכן זה יהיה רק בתוך המשפחה.

אופיר פינס-פז: דבר שני, כל העבירות שהן חבלה בכוונה מחמירה יוצאות מהחוק ונשארות במשטרה.

עו"ד בתיה ארטמן: הסעיפים שיורדים הם 368ב ו-368ג שמדברים על עבירות שנעשו על-ידי אדם שאינו אחראי על הקטין, אלה עבירות של חבלה של ממש והתעללות ואין כל סיבה שחוקרי ילדים יחקרו אותן.

אופיר פינס-פז: כל מה שנמצא בדלתא הן עבירות רצח, ניסיון לרצח והריגה שאינן במשפחה, הן לא נכנסות מיידית, אנחנו דוחים אותן והן ייכנסו מתי שנחליט.

עו"ד יהודית קרפ: פסקה (ד) - עבירות לפי סעיפים 329(1) ו-333 נדחו.

עו"ד יהודית קרפ: פסקה (ה) נכנסת מייד לתוקף רק לענין עבירות בתוך המשפחה.

מנחם וגשל: לא כולל תאונות דרכים ולא כולל פיגועים.

אופיר פינס-פז: אני מציע שכל מה שנשאר ייכנס לתוקף ב-1 במאי, שזה הכי רחוק האפשרי.

מנחם וגשל: כל הדלתא, גם רצח מחוץ למשפחה.

שאול יהלום: רצח מחוץ למשפחה עד ה-1 במאי?

דב ברקוביץ: בישיבה עם חברת-הכנסת גוז'נסקי והיו"ר דיברנו על כך שאת החלק הזה דוחים לזמן שיוחלט עליו כדי שאפשר יהיה להוציא את הדברים בצורה מוסכמת ולא כשכך זורקים הצעות.

אופיר פינס-פז: אתם ממשלה?

אופיר פינס-פז: כמה ביזיונות.

אופיר פינס-פז: תבואו עם עמדה מתואמת.

אופיר פינס-פז: גם כך אנחנו עושים דבר שאנחנו לא רוצים לעשות.

אופיר פינס-פז: אין לכם ועדת שרים לענייני חקיקה?

אופיר פינס-פז: אין לכם קבלת החלטות?

דב ברקוביץ: ועדת שרים לחקיקה דחתה הכול.

דב ברקוביץ: גם שם נאמר במפורש שתהיה דחייה ויצטרכו להגיש נוסח מסודר.

אופיר פינס-פז: היה לכם מספיק זמן, שנה וחצי.

שאול יהלום: מה חשבתם שיהיה בסוף שנה וחצי?

שאול יהלום: איזו הזנחה זאת.

דב ברקוביץ: אנחנו חקרנו שנה וחצי.

שאול יהלום: את הענין של הרצח אי-אפשר לדחות.

אופיר פינס-פז: הענין של הרצח במשפחה הוא מיידי, במקרי הרצח האחרים אי-אפשר להיערך לזה מהרגע להרגע, אפשר לדחות זאת לפחות זמן.

עו"ד סיגל קוגוט: כמה מקרי רצח כאלה יש?

דב ברקוביץ: היא הנותנת, אלה מעט מקרים שיחייבו הרבה מאוד השקעה ואמצעים.

אופיר פינס-פז: אני קובע שמקרי הרצח, הניסיונות לרצח ומקרי הריגה אחרים ייכנסו לתוקף ב-1 בינואר 2003.

עו"ד יהודית קרפ: הענין הוא שאי-אפשר להיערך בלי תקציב.

שאול יהלום: תלכו לאוצר, תלחצו עליו, תשגעו אותו.

שאול יהלום: מדובר על 10 מיליון שקל.

אופיר פינס-פז: אנחנו מסכמים שהכניסה של החוק תהיה מיידית לגבי רצח, ניסיון לרצח והריגה במשפחה.

אופיר פינס-פז: באותם מקרים שזה לא במשפחה, למעט פיגועים ותאונות דרכים, הכניסה היא ב-1 בינואר, כי זו לא בעיה כספית אלא בעיה ארגונית.

אופיר פינס-פז: בבעיה ארגונית אפשר לטפל בחמישה חודשים, בוודאי שמשטרת ישראל שאני מעריך את יכולת הארגון שלה יכולה לעשות זאת.

אופיר פינס-פז: לא הייתי אומר את זה על משרד העבודה והרווחה.

מנחם וגשל: אני מקווה שזה לא כולל את הפקידים.

אופיר פינס-פז: לא, אני מדבר על דרג מקבלי ההחלטות.

אופיר פינס-פז: אני יודע שיש הרבה עובדים מסורים ואיכותיים שלצערי עובדים בלי שום גיבוי.

אופיר פינס-פז: לגבי עבירות האלימות האחרות במשפחה שנמצאות בדלתא, אנחנו נותנים לזה היערכות עד ה-1 במאי כי פה יש אלמנט תקציבי.

עו"ד סיגל קוגוט: יש פה סעיף תחולה רטרואקטיבי.

עו"ד סיגל קוגוט: האם היו חקירות מ-1 ביולי 2002 עד היום?

אופיר פינס-פז: חקירה שמתנהלת – מתנהלת.

עו"ד סיגל קוגוט: לא נעשה את זה רטרואקטיבי אבל נגיד שאין בזה כדי לפגוע בחקירות שכבר התחילו.

אופיר פינס-פז: אנחנו מאשרים את הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים)(תיקון מס' 8) (תיקון) (דחיית תחילה), התשס"ב-2002 לקריאה שניה ושלישית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: הישיבה נעולה.