ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 477, 2002-05-27 11:05

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט, הנושא הוא תקנות איסור הלבנת הון (כללים לבקשת מידע והעברתו מהרשות המוסמכת למשטרת ישראל), התשס"ב-2002.

שאול יהלום: אנחנו אמורים לאשר את התקנות.

שאול יהלום: קודם כול, משרד המשפטים יסביר את התקנות.

שמשון אלבק: המאגר שמצוי ברשות הוא מאגר רגיש ביותר.

שמשון אלבק: רוב המידע המצוי בו הוא מידע תמים.

שמשון אלבק: על-פי סעיף 30(ב) לחוק רשאית הרשות לאיסור הלבנת הון, הרשות המוסמכת, להעביר את המידע למשטרה לצורך ביצוע החוק, זאת אומרת, לצורך מניעת הלבנת הון, והתקנות האלה מסדירות את הטכניקה שבה תוגש בקשת המידע, הפרטים שייכללו בה, מי יגיש אותה ואפשרות ערעור על החלטה של ראש הרשות במקרה שבו הוא יחליט לא להעביר את המידע.

שמשון אלבק: הסעיף השני עוסק בפרטים שייכללו בבקשת המידע.

שמשון אלבק: מדובר בשם האדם, בפרטי הזיהוי של האדם שלגביו מתבקש המידע, בפרק הזמן שלגביו מתבקש המידע, בתיאור הנסיבות והנימוקים המצדיקים העברת המידע, סיווג הסודיות של הפרטים הללו ומידת הדחיפות שבה נדרשת העברת המידע.

שמשון אלבק: סעיף קטן (ב) מתייחס לכך שהמשטרה יכולה לכלול פרטים נוספים המצויים בידה לצורך בקשת המידע.

סיגל קוגוט: הבנתי שהמשטרה ביקשה לתקן את הסעיף.

רחל גוטליב: את סעיף 2(א)(1).

סיגל עתיר: נשנה את הסיפה.

סיגל קוגוט: הסיפה נועדה לכך שלא תוכל להיות פרשנות, שלא היתה ממילא כוונה שהיא תהיה, שבבקשת המידע המשטרה תכלול כל דבר שיש לה בחקירה, כל פרט של החקירה.

סיגל קוגוט: היא צריכה לבקש אינפורמציה מסוימת מהרשות להלבנת הון, היא מבקשת פרטים של אדם מסוים ועוד פרטים שנראה לה שהם דרושים לצורך הבקשה.

רחל גוטליב: מה שביקשנו לתקן זו דווקא הסיפה שהוספה, למחוק אותה, ובמקום זה להוסיף "או כל פרט אחר שביחס אליו מתבקש מידע".

סיגל עתיר: המטרה היא להבהיר שהבקשה יכולה להתייחס גם לחלקי מידע אחרים.

רחל גוטליב: למשל, לפעמים לבקש מידע רק על בסיס מספר חשבון.

רחל גוטליב: אין לנו שם האדם, אין לנו פרטי זהותו ומענו, יש לנו מספר חשבון שבו מנוהל החשבון.

גלוריה וייסמן: אנחנו מוחקים את המשפט "וכן פרטים נוספים הקשורים לבקשת המידע, על פי שיקול דעתה של משטרת ישראל", ובמקום זה כותבים "או כל פרט אחר שביחס אליו מתבקש המידע".

שאול יהלום: פרק הזמן שלגביו מתבקש המידע, זה מתאריך מסוים עד תאריך מסוים.

שאול יהלום: בסעיף קטן (3) צריך לכתוב עילה, בלי עילה זה לא מתקבל.

שאול יהלום: למשל, לכתוב שאדם מסוים חשוד ברמאות בין-לאומית.

שמשון אלבק: הם צריכים לרשום את העובדות שהן למעשה הבסיס.

שאול יהלום: מה זה סיווג הסודיות?

שאול יהלום: סיווג הסודיות שהמשטרה מקבל על עצמה?

רחל גוטליב: לא.

רחל גוטליב: היא מבססת את בקשתה על בסיס מידע מודיעיני ואומרת: המידע הזה הוא סודי.

רחל גוטליב: עצם הבקשה אולי הוא לא סודי, אבל המידע שאותו אדם עוסק בסחר בין-לאומי בנשים, הוא מידע סודי, לכן היא צריכה לסווג את הסודיות של הפרטים שכלולים בבקשה, כדי שבמקביל, הרשות תנהג ביחס לאותו מידע במידת הזהירות הנדרשת.

שאול יהלום: זה מה שיש בבקשה.

שאול יהלום: השאלה היא, האם יש גם מידת סודיות של הרשות המוסמכת?

סיגל קוגוט: זה ברור, כל המידע שיש אצלם הוא סודי.

סיגל קוגוט: זה מכוח החוק ותקנות אחרות שאישרנו.

שאול יהלום: היכן כתוב שברגע שזה עובר למשטרת ישראל, הסודיות חייבת להישמר על-ידי המשטרה?

גלוריה וייסמן: החומר שיש במאגר הוא חומר מודיעיני, שמטבע הדברים זה חומר שאסור להפיץ ברבים, גם לפי חוק חופש המידע, גם בחוק הגנת הפרטיות יש הוראות על כך.

סיגל קוגוט: כתבנו גם בחוק עצמו הוראת סודיות מיוחדת.

גלוריה וייסמן: לפי חוק הגנת הפרטיות, למשל, אחרי שהחומר יוצא למשטרה, המשטרה יכולה להעביר את המידע לגוף ציבורי אחר.

גלוריה וייסמן: ההוראות של חוק הגנת הפרטיות הן לא מספיק חמורות בענייננו, והחומר יוצא אך ורק לשתי כתובות: המשטרה והשב"כ.

גלוריה וייסמן: אפילו ליועץ המשפטי לממשלה המידע יכול להגיע רק אם יש ערר על החלטה של ראש הרשות שלא לשחרר מידע.

שאול יהלום: זה מבחינת החובה של הרשות המוסמכת.

סיגל קוגוט: יש גם הוראת סודיות מיוחדת של מי שמקבל את המידע.

שאול יהלום: ברגע שהמשטרה מקבלת מידע, חלה עליו חובת סודיות?

סיגל קוגוט: חובת סודיות מיוחדת מכוח חוק הלבנת הון.

שמשון אלבק: היא יכולה לפעול עם אותו מידע רק על פי הוראות החוק, חוק איסור הלבנת הון.

שמשון אלבק: זה בסעיף 31א.

שאול יהלום: על המשטרה עצמה אין הוראה כזאת?

סיגל קוגוט: חל על המשטרה, כמובן, חוק העונשין, ואסור לה, לפי חוק העונשין, להשתמש במידע ולהדליף אותו אם הוא סודי.

סיגל קוגוט: אבל משום שבחוק הגנת הפרטיות הביאו בחשבון שזה מידע עסקי תמים וצריך להיזהר מאוד, למרות שיש חוק עונשין, שחל כמובן גם על המשטרה ועל השוטרים, תיקנו לא מזמן את חוק הלבנת הון והוסיפו שם חובת סודיות מיוחדת שחלה גם על המשטרה.

שאול יהלום: אם גם על המשטרה וגם על הרשות לאיסור הלבנת הון חלות חובות הסודיות, אין צורך לכתוב את סעיף 2(א)(4), סיווג הסודיות.

סיגל קוגוט: לא, זה המידע שהמשטרה נותנת לרשות, היא לא לוקחת מהרשות.

שאול יהלום: אבל הרשות גם מעבירה מידע למשטרה.

שאול יהלום: לכן אני שואל על ההדדיות הזאת, האם היא קיימת בחוק?

שאול יהלום: כאן היא נדרשת.

סיגל קוגוט: היא נדרשה משום שהמשטרה נתנה כאן מידע.

שאול יהלום: גם הרשות נותנת מידע.

סיגל קוגוט: המידע הסודי של הרשות מוגן בחוק.

שאול יהלום: זה מה ששאלתי.

שאול יהלום: מה לגבי העברה מהמשטרה?

סיגל קוגוט: אין בחוק.

גלוריה וייסמן: סעיף 30ז מדבר בדיוק על זה.

יהודה טרבסקי: המשטרה אוספת מידע שיסווג בסיווגים שונים ומשונים, בהתאם לרגישות מקור המידע.

יהודה טרבסקי: כשנגיע לרמה כזאת של שיתוף פעולה יהיו מצבים שנרצה להעביר מידע שהוא לא סודי, אלא סודי ביותר, זה יכול להיות כתוצאה מהפעלת סוכן.

יהודה טרבסקי: במצב כזה חשוב לנו שהרשות תדע שמדובר במידע סודי ביותר ושתתייחס למידע הזה בהתאם.

שאול יהלום: אתה אומר שרק בכיוון אחד יש צורך.

סיגל קוגוט: הכיוון השני הוא בחוק.

שאול יהלום: אנחנו עוברים לסעיף 3.

שמשון אלבק: סעיף 3 מגדיר מי יבקש את המידע, מי יפנה לראש הרשות על מנת לבקש את המידע.

שמשון אלבק: מדובר בראש המחלקה לתפקידים מיוחדים באגף המודיעין של המשטרה, באיש משטרה מתוך היחידה שהוסמכה, לפי תקנות איסור הלבנת הון, שזה צוות הלבנת הון באגף המודיעין של המשטרה, או בבעל תפקיד אחר, שייקבע על-ידי המפכ"ל, בהתייעצו עם ראש הרשות המוסמכת.

שמשון אלבק: סעיף 5 קובע את לוחות-הזמנים שבהם יועבר המידע מהרשות למשטרת ישראל.

שאול יהלום: אני רוצה לשמוע דוגמה למה הוא יסרב למשטרה.

שאול יהלום: למה נותנים זכות סירוב למשטרה?

שמשון אלבק: יכול להיות מצב שבו המשטרה תעביר בקשה למידע, כאשר בבקשה למידע, המשטרה תפרט בסיס מסוים של עובדות, שמבחינת ראש הרשות לא ייראה כמצדיק להעביר מידע שהוא לכאורה מידע תמים, מכיוון שהוא לא רואה בכך חשד חמור או חשד ברמת סבירות גבוהה להלבנת הון, אלא מידע שהוא מבחינתו מידע תמים.

שאול יהלום: יש תקדים, באיזה רשות במדינה, שהמשטרה לא מקבלת באופן אוטומטי כל מה שהיא מבקשת?

רחל גוטליב: בצווי האזנת סתר.

רחל גוטליב: כאן הסמכות שניתנה לראש הרשות דומה, אומנם הוא לא שופט, הוא בעל כישורים להיות שופט, ולכן צריך להיות שיקול דעת.

גלוריה וייסמן: סעיף 7 מוסדר בחוק.

שמשון אלבק: כאן רק קבענו פרוצדורה.

שאול יהלום: תוך כמה זמן היועץ המשפטי צריך להחליט?

רחל גוטליב: לא קבענו.

רחל גוטליב: הגבלנו את ראש הרשות בהגשה ב-14 ימים.

שאול יהלום: היכן כתוב שהחלטתו של היועץ המשפטי לממשלה סופית?

גלוריה וייסמן: סעיף 30(ד) לחוק.

גלוריה וייסמן: "(1) החליטה הרשות המוסמכת שאין להעביר מידע כמבוקש, רשאי מבקש המידע לערור על החלטת הרשות בפני היועץ המשפטי לממשל; (2) היועץ המשפטי לממשלה רשאי לקבל את הערר, לדחותו או להתנות את העברת המידע בתנאים שיקבע; (3) לצורך גיבוש החלטתו בערר, רשאי היועץ המשפטי לממשלה לעיין במידע שבמאגר המידע".

גלוריה וייסמן: על זה דיברתי קודם, על מי שיכול לראות את המידע.

שאול יהלום: תסבירו לי למה המשטרה מסכימה שלא ייקבע בתקנות שהיועץ המשפטי לממשלה חייב לתת תשובה תוך זמן מוגבל.

שאול יהלום: הוא יכול למשוך את זה לאורך זמן.

שאול יהלום: המשטרה תפנה לבג"ץ?

רחל גוטליב: זה עניין של סדרי עבודה רגילים עם היועץ המשפטי לממשלה.

רחל גוטליב: אם, למשל, היתה החלטה שיפוטית, לא היו כותבים בחוק את המועד שבו ייתן בית-המשפט את החלטתו.

רחל גוטליב: זה היועץ המשפטי לממשלה, הוא הפוסק האחרון.

רחל גוטליב: יש לנו סדרי עבודה שוטפים אתו, והוא מודע לדחיפות, כי הדחיפות נכתבת בבקשת המידע של המשטרה.

רחל גוטליב: נראה לי שאין צורך בזה.

רחל גוטליב: גם העניין של 14 ימים לראש הרשות זה רק משום שמדובר ברשות חדשה, ואנחנו לא יודעים איך היא תעבוד, ולכן קבענו מועד, שהוא לא יתעכב, ונצטרך להגיש נגדו בג"ץ.

שאול יהלום: אין הוראה כללית מתי יינתן פסק-דין?

סיגל קוגוט: יש הוראה כללית.

רחל גוטליב: לגבי הדיון, לא לגבי ההחלטה.

שאול יהלום: כאן באה הרשות ומסרבת לתת מידע למשטרה.

שאול יהלום: יכול להיות שמדובר פה בבעיה קשה מאוד.

שאול יהלום: אצל היועץ המשפטי לממשלה זה יכול להימשך עד בלי די.

שאול יהלום: אני רוצה לתת למשטרה יותר שיניים, לתת לה את האפשרות.

שאול יהלום: לגבי ראש הרשות קבעתם 14 ימים, לגבי היועץ המשפטי לממשלה צריך להחליט מתי הוא חייב לתת החלטתו, ולא להשאיר פתוח.

גלוריה וייסמן: זה לא דרוש.

גלוריה וייסמן: אם היועץ המשפטי לממשלה מקבל ערר, והבקשה מדברת על דחיפות מסוימת בקבלת המידע, ודאי שהיועץ המשפטי יודע איך לתמרן כשהוא צריך להחליט על עיכובי הליכים, למשל, הוא מתייחס למה שקורה בשטח.

גלוריה וייסמן: לא צריך לכתוב לו משהו.

גלוריה וייסמן: לא כותבים בחוק סדר הדין הפלילי שהוא צריך לתת את ההחלטה שלו לגבי עיכוב הליכים לפני שבית-המשפט התחיל לדון בעניין, כדי למנוע שבית-המשפט יגיע לסופו של ההליך לפני שהוא נותן החלטה על עיכוב ההליכים.

גלוריה וייסמן: אלה דברים של מינהל תקין.

גלוריה וייסמן: קודם כול, יהיו מעט מאוד עררים, ולכן לא צריך דווקא כאן לקבוע מועד ליועץ המשפטי לממשלה.

גלוריה וייסמן: קשה לי להסכים לזה גם לפני שאני מדברת עם היועץ המשפטי לממשלה.

שאול יהלום: בסעיף 6(א) גם לא חשבתם לקבוע מועד לרשות, אלא לכתוב "בהקדם האפשרי"?

שמשון אלבק: כתוב "תוך התחשבות במידת הדחיפות שצוינה בבקשת המידע".

גלוריה וייסמן: אם צריך את המידע תוך 24 שעות, הוא לא יכול לחכות.

שאול יהלום: ננסה ונראה מה יקרה.

שמשון אלבק: בסעיף 8 מדובר על התקשורת בין הרשות לבין המשטרה.

שמשון אלבק: יש חובה שהתקשורת הזאת תהיה תקשורת מאובטחת וסודית, ולכן קבענו כאן שלוש אפשרויות.

שאול יהלום: רבותי, אלה הן התקנות.

שאול יהלום: יש למישהו הערות?

שאול יהלום: אנחנו מאשרים את התקנות, לרבות התיקון בסעיף 2(א)(1).

שאול יהלום: צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חלפני כספים) (תיקון), התשס"ב-‏2002

שאול יהלום: צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חלפני כספים) (תיקון), התשס"ב-2002.

שאול יהלום: תסבירו את הצו, בבקשה.

שמשון אלבק: אנחנו מתייחסים לתיקון לצו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של חלפני כספים).

שמשון אלבק: חלפני כספים אלה אנשים שממירים מטבעות.

שמשון אלבק: נושא חלפני הכספים, וכפי שהם מוגדרים היום בחוק "נותני שירותי מטבע", הינו מן הנושאים הרגישים ביותר בכל הקשור במלחמה בהלבנת הון.

שמשון אלבק: הרגולציה שלהם היא אחת מאבני הנגף הגדולות והקשות ביותר בתחום הזה, כיוון שהם למעשה מהווים עוד ערוץ להחלפת כספים, להמרת כספים, להעברת כספים, וכמו שאנחנו יודעים היום גם לביצוע דברים נוספים, כמו ניכיון שיקים.

שמשון אלבק: בכל מקרה, הנושא הזה הוא נושא מרכזי בגוף הבין-לאומי, FATF, שעוסק בתחום הזה, ואנחנו נמצאים שם ברשימה השחורה של מדינות שאינן משתפות פעולה עם המאמץ הבין-לאומי לאיסור הלבנת הון.

שמשון אלבק: הפעולות שהוא מבצע רשומות בסעיף 11ג לחוק, ואנחנו מתייחסים לפעולות הבאות: המרת מטבע, קנייה או פדיון של המחאות נוסעים, קבלת נכסים פיננסיים במדינה אחת כנגד העמדת נכסים פיננסיים במדינה אחרת, החלפת שטרות של כסף וניכיון שיקים, שטרי חליפין ושטרי חוב.

שמשון אלבק: דרך אגב, ניכיון שיקים, זה מאפיין רציני מאוד של הפעילות של מלווים בשוק האפור, שנמצאים כרגע בכותרות.

שמשון אלבק: אני חוזר לצו.

שמשון אלבק: היום אנחנו מבקשים לתקן את הצו שקיבלנו ב-11 לאפריל.

שמשון אלבק: רוב רובו של הצו הזה הוא תיקון טכני, אנחנו מחליפים את השם חלפן כספים לנותן שירותי מטבע, בניואנסים כאלה ואחרים, כאשר אני יכול לעמוד על הנושאים שבהם יש תיקון שהוא יותר מאשר תיקון טכני לצו.

שאול יהלום: תעבור על השינויים המהותיים.

שמשון אלבק: סעיף 7 לצו, תיקון לסעיף 6.

שמשון אלבק: הכנסנו לחוק את הנושא של קבלת נכנסים פיננסיים ממדינה אחת כנגד העמדת נכסים פיננסיים ממדינה אחרת.

שמשון אלבק: "נותן שירותי מטבע ידווח לרשות המוסמכת כמפורט להלן: על מתן שירותי מטבע כאמור בסעיף 11ג(א)(5) לחוק", שהמשמעות היא ניכיון שיקים, כאשר אם שווי השירות שניתן הוא 500,000 שקלים, צריך לדווח על כך לרשות המוסמכת.

שמשון אלבק: ממשיך התיקון ואומר "וכן אם ניכיון השיקים, שטרי החליפין או שטרי החוב, נקוב במטבע חוץ או במטבע שונה מזה של הנכס הפיננסי אותו מנכים – אם שווי השירות שניתן הוא 50,000 שקלים חדשים לפחות".

שמשון אלבק: זאת אומרת, אנחנו מתאימים את זה לצו שחל היום, כאשר עושים המרות מטבע, ואז הסכום הוא סכום דומה לסכום שקבוע במצב של המרות מטבע.

שאול יהלום: למה אתה לא מגביל בסכום מינימלי?

שאול יהלום: אם יש לי 10 דולר ואני מחליף, הוא צריך לדווח?

שמשון אלבק: פה אין החלפה.

שמשון אלבק: הוא מקבל ונותן במקום אחר.

שאול יהלום: אני קונה ספר ב-30 דולר, הוא צריך לדווח לך?

שאול יהלום: הוא מקבל ממני 30 שקלים וממיר אותם בארצות-הברית ב"ברונפמן" בדולרים והוא קנה לי ספרון קטן.

סיגל קוגוט: כל הדיווח מוגבל, או לעסקה חשודה או ל-50,000.

גלוריה וייסמן: זה לא נכסים, זה נכסים פיננסיים בלבד.

גלוריה וייסמן: אם אני ננתי לך 50 דולר כדי לקנות בסטימצקי, ותיתן לבן שלי בניו-יורק את הספר, זה לא כלול כאן.

שאול יהלום: אני נכנס לחלפן, נותן לו 100 שקלים ואומר לו 20 דולר, שזה כן נכס פיננסי, תיתן לבן שלי.

שמשון אלבק: הוא לא צריך לדווח.

שאול יהלום: למה?

שמשון אלבק: מכיוון שזה לא מצב שבו הוא איננו מזהה את הצד השני לעסקה.

שמשון אלבק: אנחנו מדברים על מצב שבו מי שרוצה לבצע את ההחלפה לא אומר למי הוא מעביר את הכסף.

שאול יהלום: נניח שאני לא רוצה להזדהות, צד אחד לא מזדהה.

שאול יהלום: בואו נגביל שגם עסקה חשודה, גם החלפת נכסים פיננסיים בסכום סביר.

שאול יהלום: כמו שבהוצאה לפועל אנחנו רוצים להוריד את העומס אם נוריד שם 100 שקלים.

שאול יהלום: למה שכל חלפן על איזה סטודנט ברחוב.

שאול יהלום: נוריד את הסכום.

שאול יהלום: נקבע, ובלבד שעולה על 200 דולר, 100 דולר.

שאול יהלום: תקבעו אתם, אבל למה שכל דבר זה יהיה עסקה חשודה בזה שאני לא מזדהה?

שי קומפל: מה עשינו פה, שהוספנו דוגמאות לעסקה שיכולה להיחשב כעסקה חשודה, ואחת מהן שאחד מהצדדים בעסקה לא מזדהה.

שאול יהלום: אתה תעמיד אחר כך את החלפן הזה לדין, והחלפן הזה יגיד: לא הייתי צריך לעמוד לדין, ואתה תגיד: אדוני היקר, היית צריך לעמוד לדין.

שאול יהלום: אני מסכים שזאת דוגמה, רק שהסכום יהיה משמעותי.

שאול יהלום: אם אני נותן 50 דולר ולא מזדהה, כבר נכנסתי לגדר של עסקה חשודה?

שאול יהלום: כל הדיווחים פה הם כמותיים.

שאול יהלום: אכפת לך אם ילבינו הון בשקל?

שאול יהלום: כאן מתבקש סכום.

גלוריה וייסמן: לא הייתי מורידה את הדוגמה.

גלוריה וייסמן: לגבי הדוגמאות האלה, הפן הכמותי הוא לא כל כך רלוונטי, מכיוון שאנחנו יודעים שדרך פעילותם של מלביני הון, שאם הם יודעים שהחובה האוטומטית היא דיווח על כל פעולה מעל 50,000, הם יתחילו לעשות חמש פעולות של 20,000 או חמש פעולות של 40,000.

שאול יהלום: תפתרי את הבעיה לילד שנתנו לו מתנה לבר-מצוה 20 דולר, והוא לא רוצה להזדהות.

גלוריה וייסמן: קדום כול, לא מעמידים אותם לדין פלילי.

שאול יהלום: אז שיהיה חייל.

גלוריה וייסמן: על החלפן אין עבירה פלילית על דיווח לא נכון.

שאול יהלום: מר ריבלין, אתה חושב שאני מעלה כאן בעיה?

מרדכי ריבלין: אני לא רואה את זה כמצב יום-יומי, שצריך להתמודד אתו.

שאול יהלום: נעבור הלאה, אני לא אהיה יותר צדיק מהחלפנים.

אבי רוזנטל: נקלעתי לדיון הזה.

אבי רוזנטל: מצד אחד, בגדול, אני תומך שיתפסו מלביני הון.

אבי רוזנטל: אבל אני, במסגרת כל מה שעובר עכשיו על ענף המלונאות, ואני לא אלאה אותך בפרטים, מקבל בשבוע שעבר מכתב ממשרד האוצר שמפרט עכשיו את ששת הדברים שציינו עכשיו: המרת כספים, נכסים בחוץ-לארץ וכן הלאה, ופתאום אני קורא משפט: "מאחר ולהערכתנו בתי מלון רבים בישראל עוסקים במתן שירותי המרת מטבע, נבקשכם להיערך בהתאם לצורך ייעול הליך הרישום".

אבי רוזנטל: לא שלא שמעתי בחיים שלי על הלבנת הון, אבל פעם ראשונה ששמעתי שבתי המלון מעורבים בזה.

אבי רוזנטל: כתוב שם "להערכתנו", זאת אומרת, שזה לא חצוב בסלע.

אבי רוזנטל: אמרתי להם: אני בעד כל מה שאתם אומרים, רק שהשימוש במטבע חוץ במלונות הוא אך ורק לצורך מהלך העסקים התקין, המקובל בענף התיירות בארץ ובעולם, וברור שהמלונות ישמרו על החוק אם זה עניין של דיווח.

אבי רוזנטל: אני לא מבין מה זה קשור לרישום והיערכות.

אבי רוזנטל: אני רוצה להתחבר למה ששאלת, ובמקרה נזכר פה סטימצקי.

אבי רוזנטל: הרי בתוך המלונות, כשבא מישהו ומשלם בקרדיט קרד, אני מניח שזה מחוץ לעניין.

אבי רוזנטל: אם בא מישהו, עשה ברית מילה, הביא 500 אורחים מחוץ-לארץ וזה עלה לו 60,000 דולר – הלוואי שיהיו הרבה אירועים כאלה, לצערי, יש ירידה של 80%, אבל נגיד שיש – אם צריך להודיע שהוא עשה את האירוע ושילם 60,000 דולר, בסדר, אפשר לרשום.

אבי רוזנטל: האם בגלל זה המלון, כשמישהו צריך לשלם 800 דולר, ואתה נותן לו 1,000 דולר, והוא מחזיר לך 200 דולר, או בשקלים או בדולרים, תהפוך עכשיו לחלפן כספים?

אבי רוזנטל: אני מתנגד להגדרה של מלון.

אבי רוזנטל: בנוסף לכל הרישויים האחרים שיש לו, מכאן ועד להודעה חדשה, הוא יצטרך עכשיו רישוי נוסף כחלפן כספים?

אבי רוזנטל: למה?

שאול יהלום: עכשיו אנחנו עוסקים רק בצו על-פי החוק, אתה כבר מופיע בחוק ככזה.

אבי רוזנטל: אני לא מופיע בחוק.

אבי רוזנטל: כמו שאמר היושב-ראש, כשאתה תייר בחוץ-לארץ, אתה ניגש ואתה צריך לנסוע בטקסי, ואתה ממיר 100 דולר, זה הופך אותך לחלפן?

רחל גוטליב: זה עיסוקו?

אבי רוזנטל: זה לא עיסוקו.

שאול יהלום: מר רוזנטל, זה כתוב בחוק.

שאול יהלום: הם לא קבעו דין שונה לבתי מלון, הם רק קבעו תקנות שחלות גם על חלפן רגיל.

אבי רוזנטל: צריך לנקוב בסכום.

שאול יהלום: הוא אומר:

שאול יהלום: מחר יעמידו לדין סתם ויוציאו לו את הנשמה, והפקיד יצטרך להחליט מהי עסקה חשודה.

שאול יהלום: את זה אנחנו מקבלים.

שאול יהלום: קח 200 שקלים, והוא לא מזדהה.

יהודה טברסקי: זה לא רלוונטי, משום שכאן מדובר בהעמדת נכס מול נכס בחוץ-לארץ.

שאול יהלום: רבותי, לא נצא מזה.

שאול יהלום: אני לא אאשר עכשיו.

שאול יהלום: אני מבקש מכם בנושא של הצו להתייעץ עם השר ולהביא לאחת הישיבות הקרובות.

שאול יהלום: כאן, בפרט שהכנסנו את בתי המלון, הנושא של עסקה חשודה, צריך למצוא לו פתרון במסגרת הדוגמאות, כי אחר כך יגידו לאדם: לא התנהגת בצורה סבירה, ויעמידו אותו לדין, והוא יפחד לקבל על עצמו את הרישוי.

שאול יהלום: הוא יגיד למנהל המלון: לא רוצה.

שאול יהלום: בעסקה החשודה צריך לקבוע איזו מגבלה.

שאול יהלום: הייתי אומר 1,000 דולר, לא הייתי מתנגד אם תורידו את הסכום.

שאול יהלום: אבל זה לא יכול להיות על כל מקרה שצד אחד לא מזדהה.

אבי רוזנטל: למשל, אני מזמין עכשיו שרתון בתורכיה, ואני נותן 2,000 דולר.

שאול יהלום: אתם מסכימים ל-500 דולר?

שמשון אלבק: השיקים של "גנרל" הוא 150 דולר.

שמשון אלבק: כל הפרשה של הלבנת כספים דרך צרפת היו בשיקים של 150 דולר.

שמשון אלבק: נעמיד על 100 דולר.

שמשון אלבק: אתם מסכימים ל-100 דולר?

שאול יהלום: תחשבו על זה.

רחל גוטליב: נעשה הפסקה, כי אנחנו בלחץ.

שאול יהלום: מה הלחץ?

שאול יהלום: אני מציע שנכתוב "ובלבד שעולה על 500 דולר", ואז יש הצו.

שאול יהלום: אם תרצו בעוד חצי שנה, תבואו לשנות.

שאול יהלום: עכשיו, אחרי חודשיים אתם משנים צו.

שאול יהלום: 1,000 שקלים צמוד למדד.

שאול יהלום: תבוא הרשות בעוד חודש, חודשיים, חצי שנה, ויגידו הגזמתם, אנחנו מגלים שזה בסיס להלבנת הון, תשנו את זה.

שאול יהלום: רבותי, אישרנו את הצו.

שאול יהלום: תודה רבה.