ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 467, 2002-05-12 09:30

אופיר פינס-פז: בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוסקים היום בתקנות החברות (בקשה לפשרה או הסדר).

אופיר פינס-פז: נציגי הרשות לניירות ערך הניחו בפנינו ניירות לפני חצי שעה.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שאני אתייחס לזה.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה שיניח את זה לפני.

סיגל קוגוט: חלק משולב בתוך התקנות.

אופיר פינס-פז: תציגו בבקשה לפנינו את התקנות.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: אני ממש מודה ליושב ראש הוועדה על שנאות לדון בנושא בדחיפות.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: קיים בשוק חסר מזה מספר שנים, לצערי רב מידיי, מאז שעשו את מה שנקרא mini chapter 11 בסעיף 350.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: מה אומר סעיף 350?

עו"ד דוידה לחמן-מסר: קודם כל הסעיף הזה שנקרא אותו, אם יורשה לנו, היה לפני השינוי שחל בכנסת בימים של גדליה גל, והסעיף אמר שחברה יכולה להגיע לפשרה או להסדר עם נושיה או עם חבריה.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: פשרה או הסדר הוא בעצם אותו הליך שבו אנשים או החברים עושים רה-אורגניזציה, לאו דווקא מחמת - - -.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: רה-אורגניזציה יכולה להיות למשל במקום מיזוג.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: סעיף 350 הוא סעיף ציר.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: לתוך סעיף 350 מתנקזים שלושה סוגי מצבים.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: מצב אחד הוא שחברה רוצה לעשות הסדר בין נושיה.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: מצב שני, החברה רוצה לעשות הסדר בין חבריה, הנושים הם out לגמרי.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: מיזוג למשל אפשר לעשות דרך סעיף 350, למרות שאני לא סבורה שזו בהכרח הדרך הנכונה, אבל בית המשפט אישר.

אופיר פינס-פז: מה עם פירוק?

לחמן מסר: פירוק לא.

לחמן מסר: סעיף מיוחד הוא כאשר עושים הסדר בין הנושים לבין החברים.

לחמן מסר: זה בעצם אותו mini chapter 11 שאנחנו קוראים לו.

לחמן מסר: בעבר, הסעיף הזה היה קיים מאז ומעולם בפקודת החברות.

לחמן מסר: מה שהוועדה הזו חידשה בעבר, כשאני הייתי כאן, שחידשנו את האפשרות של קבלת הקפאת הליכים במסגרת הצעה לפשרה או להסדר.

לחמן מסר: אותה הקפאת הליכים היא ה-must כאשר רוצים לעשות הסדר גם בין החברים וגם בין הנושים וגם בין החברים והנושים.

לחמן מסר: מדוע?

אופיר פינס-פז: ברור מדוע.

לחמן מסר: כאשר מתעורר האירוע כולם קופצים.

לחמן מסר: מה שקרה הוא שהסעיף הזה יצא, התיקון עם הקפאת הליכים יצא עם אפשרות של מתן זכויות מסוימות לנושה המובטח, ומעבר לזה לא הייתה הסדרה.

לחמן מסר: גם בכנס האחרון של לשכת עורכי הדין באילת בתי המשפט התריעו שהחברה מנצלת לרעה את אותה אפשרות של הקפאת הליכים.

לחמן מסר: מדוע?

לחמן מסר: כי היא מגיעה בלי סדר לעשות הסדר.

לחמן מסר: מטרתן של התקנות האלה, חברה שרוצה לעשות הסדר שתעשה סדר, שתבוא מסודרת ותראה מי היא ומה היא, מדוע היא נקלעה למצבה ואיזה הסדר אפשר לקבל לגבי מצבה.

לחמן מסר: מדוע?

לחמן מסר: כי כאשר אתה לא מדייק בפרטי מצבך אתה יכול להטעות באשר להסדר שאתה מציע.

לחמן מסר: אתה יכול להציע הסדר מאוד רחב לב.

לחמן מסר: אם לא צירפת דוחות כספיים לא הראתה בעצם מהו אותו going concern.

אופיר פינס-פז: מה התקנות כאן מציעות?

לחמן מסר: התקנות כאן הן תקנות רחבות.

לחמן מסר: הן מתייחסות גם לפשרה והסדר כמו שאמרתי לך, בין החברים סתם, שגם שם צריך גילוי נאות, לא במובן של הרשות לניירות ערך, אלא במובן החברים שמבקשים מאיתם לשנות מניות, להחליף מניות וכיוצא בזה.

לחמן מסר: היא מציעה סדר כאשר החברה מבקשת לעשות הסדר עם נושיה, ובוודאי שהיא גם עונה על המצב של הסדר בין הנושים לבין החברים.

לחמן מסר: מה יש בתקנות האלה?

לחמן מסר: יש כאן גילוי מסוים לגבי מצבה של החברה.

לחמן מסר: אנחנו יודעים שיש חברות היי-טק גדולות שהן מאוד חשובות לכלכלה שלנו, אבל יש גם חברות קטנות שגם הן מבקשות ליהנות מסעיף 350, ולשופט אין כלים ואין אינפורמציה.

לחמן מסר: בדרך כלל, כאשר אומרים לו שהעובדים יפוטרו, רך ליבו, בצדק מבחינתו, והוא נותן את הקפאת הליכים מבלי שיש לו מידע מינימלי.

לחמן מסר: מטרת התקנות היא לעשות סדר בתהליכי ההסדר, מסמכים, אופן כינוס אסיפות.

אופיר פינס-פז: כמה הסדרים עושים בשנה?

עו"ד ירון ארבל: קודם כל, מדובר על הליך משפטי שכרגע אין לשופט כל כלי כלכלי להעריך את אפשרויות של ההסדר.

עו"ד ירון ארבל: נוצר מצב כזה שהיום אחרי התיקון בפקודה, נושים יכולים להעביר את זה לכל כיוון שהוא כשהשופט לא יודע מה הבסיס הכלכלי של ההסדר הזה.

עו"ד ירון ארבל: יכול להיות שיהיו הרבה מאוד הסדרים, יכול להיות שיהיו ארבעה-חמישה לחודש ויכולים להגיע להרבה יותר לעשרים בחודש.

עו"ד ירון ארבל: בית המשפט לא יודע מה לעשות, הוא לא יודע מה תוכן ההסדר הזה, ולכן הוא מבקש מנציג הכנ"ר לתת חוות דעת.

עו"ד ירון ארבל: גם נציג הכנ"ר לא יכול לתת חוות דעת, כי הוא לא יכול לבדוק את זה מבחינה כלכלית.

אופיר פינס-פז: איך זה שרק עכשיו חשבתם על זה?

אופיר פינס-פז: זה נראה כל כך הגיוני וסביר.

אופיר פינס-פז: האם לא הבנתם שכשעושים הסדר צריך לדעת מה המצב של החברה?

לחמן מסר: עשינו את הסעיף הזה בשנת 1995.

לחמן מסר: כלומר, אנחנו בסך הכל מדברים על תקופה של שש שנים.

לחמן מסר: זה לא איזה תקופה של עשרים שנה של בלגאן.

לחמן מסר: חשבנו שבתי המשפט יפתחו את הכלים.

לחמן מסר: לצערי הרב, אנחנו עובדים על התקנות האלו שנתיים.

לחמן מסר: מדוע?

לחמן מסר: ראשית, לעצב אותן.

לחמן מסר: זה בעצם מחליף חלק מאותו chapter 11 בחקיקה, זולת מספר נושאים שאחר כך יהיה צורך להוסיף אותם.

לחמן מסר: זה בא במקום חלק מהנושאים של chapter 11 שהוא הרבה פרוצדורה וגילוי ומשחקים של מי צריך לגלות למי ותוך כמה זמן וכיוצא בזה.

לחמן מסר: אנחנו עובדים על התקנות האלו כשנתיים, לעצב אותן, לבנות אותן, להציג אותן לכל הגופים.

לחמן מסר: לכל אחד היו הערות.

לחמן מסר: אנחנו מצטערים שזה לקח לנו את פרק הזמן הזה.

אופיר פינס-פז: גם אנחנו מצטערים, אבל טוב מאוחר מאשר אף פעם.

לחמן מסר: נכון.

לחמן מסר: אנחנו חשבנו בהתחלה לראות איך זה מסתדר בבתי המשפט, ולתדהמתנו גילינו כך.

לחמן מסר: בתי המשפט שפיתחו מיומנות והתחילו לדרוש מידע מבקשת ההסדר, לאט לאט אותן חברות שרצו הסדר נסעו פתאום לבאר-שבע, לנצרת, לאותם מקומות חדשים שאולי שם הצורך בסדר כשמבקשים הסדר לא עבר.

לחמן מסר: ואכן כך היה.

לחמן מסר: פתאום ראית חברות שמצאו איזה עילות לבקש הקפאת הליכים בבאר-שבע.

אופיר פינס-פז: האם הכל מתנהל בבית המשפט השלום?

לחמן מסר: לא.

לחמן מסר: הכל מתנהל במחוזי.

לחמן מסר: אני בכוונה אומרת, יבואו אנשי לשכת עורכי הדין ויגידו: צריך שני סוגים להקפאת הליכים ולחברה רגילה.

לחמן מסר: לא, יש כל כך הרבה עניינים משותפים.

אופיר פינס-פז: איך אתם עושים סדר?

לחמן מסר: קודם כל, איך מגישים את הבקשה?

לחמן מסר: מתי בקשת פשרה למעשה לא תתקבל?

לחמן מסר: היא לא תתקבל אם לא יצורף לה תיאור החברה ועסקיה, הצעת הפשרה או הסדר ונימוקיה, שמו של השולט בחברה במישרין בעקיפין, שיעור אחזקותיו.

עו"ד אמיר שרף: לנו יש הערות לגבי מהו תיאור החברה.

לחמן מסר: יש 600 חברות ציבוריות ו-400 אלף חברות פרטיות.

לחמן מסר: אני לא יכולה לעצב תקנות בכיוון חברות ציבוריות.

אופיר פינס-פז: דורית, הודיעה לנו הגברת לחמן מסר שיש 600 חברות ציבוריות ו-400 אלף חברות פרטיות.

עו"ד דוידה לחמן-מסר: כן, רשומות, כאשר מתוכן כנראה 300 אלף פעילות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שהעניין הזה יהיה רשום לי.

אופיר פינס-פז: האם רשם החברות מפקח על כולן?

דורית ואג: הוא כרגיל הוזמן.

אופיר פינס-פז: יש פה תקלה חמורה בדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אני עוד לא הצלחתי להבין למה הוא שייך.

לחמן מסר: הערת אגב, רשם החברות בניגוד לרשם העמותות כשמו כן הוא.

לחמן מסר: הוא רשם ורשם בלבד.

לחמן מסר: אין לו תפקידי פיקוח ולא צריכים להיות לו, כי אין לו את הכלים לפקח.

לחמן מסר: מדוע?

לחמן מסר: כי בניגוד לעמותות ששם סברה המדינה שמן הראוי שיפקחו, כי אין גורם אחר שיפקח, בניגוד לעמותות ששם אין מי שיפקח כי אין אינטרס קנייני, בחברות יש.

אופיר פינס-פז: מי מפקח בחברות?

לחמן מסר: שבעלי המניות ידאגו, שהנושים ידאגו.

לחמן מסר: בשום מדינה שאנחנו מכירים לרשם החברות אין תפקידים אקטיביים.

לחמן מסר: חברה ציבורית שנסחרת בבורסה, הרשות לניירות ערך אחראית על הגילוי הנאות שלה, כי הגילוי הנאות הוא רלוונטי.

אופיר פינס-פז: האם אנחנו לא מגלים שיש חברות מדף?

לחמן מסר: אין בעיה עם חברות מדף.

לחמן מסר: חברות מדף זה דבר מצוין.

לחמן מסר: החברות צריכות להגיד איזה ערבויות, מי הנושים המהותיים.

לחמן מסר: בקשה לפשרה או להסדר יפורטו בתיאור החברה, תיאור היתרונות, לרבות התשלומים מההסדר הצומחים מנושא המשרה בחברה.

לחמן מסר: אנחנו מאוד פוחדים שבקשות פשרה הן דרך לעשות golden parachute.

לחמן מסר: שמו של היחיד השולט בחברה, בעלי המניות, ערבויות, הסכומים ששולמו עד עכשיו, וכל מידע מהותי שדרוש, ואחר כך נדבר לדעת מי.

לחמן מסר: לבקשת הפשרה יצורפו כל אלה, וזה הסדר: דו"ח בדבר נכסי החברה וחובותיה מעודכן ליום הגשת הבקשה.

לחמן מסר: רשימה מפורטת של ההסכמים המהותיים של החברה.

לחמן מסר: רשימת ההליכים שהחברה צד להם.

לחמן מסר: רשימה של נושאי המשרה, כי לא תמיד ברשם החברות יודעים ואתה צודק.

לחמן מסר: מרשם בעלי המניות מעודכן ליום הגשתו.

לחמן מסר: דוחות כספיים שנתיים של החברה, לרבות דוחות מאוחדים.

אופיר פינס-פז: יפה.

אופיר פינס-פז: קודם כל שקיפות המידע.

אופיר פינס-פז: מה עוד?

לחמן מסר: השלב השני, הדיון.

לחמן מסר: איך יתקיים הדיון.

אופיר פינס-פז: דיון בבית המשפט?

לחמן מסר: כן.

אופיר פינס-פז: האם אתם קובעים לבית המשפט איך יהיה הדיון?

לחמן מסר: כן.

לחמן מסר: יש הרי את תקנות סדר הדין האזרחי.

אופיר פינס-פז: איפה העצמאות של הרשות השופטת?

לחמן מסר: היא לנוע בין הטיפות.

סיגל קוגוט: הסמכות של בית המשפט היא להורות על מינוי אדם שיפקח על זה, על אישור ההחלטות שלו.

אופיר פינס-פז: האם הזמנתם את הנהלת בתי המשפט?

אופיר פינס-פז: אני לא מבין את העניין הזה.

לחמן מסר: מאז ומעולם זה היה כך.

לחמן מסר: תקנות חברות פירוק גם מדברים על דיונים.

לחמן מסר: הם היום מסדירים את כל הנושא הזה דרך הסמכות הטבועה שלהם, ואף פעם אני לא יודעת אם זה טבועה בגלל שהם טובעים.

אופיר פינס-פז: את לא יודעת אם זה בט' או בת'.

לחמן מסר: בדיוק.

עו"ד ירון ארבל: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לתקנה מס' 14 שמדברת על מינוי בעל תפקיד.

עו"ד ירון ארבל: כיוון שישנו מצב כזה שבו בית המשפט יכול לקבל הרבה מאוד דוחות כספיים והוא לא ידע מה לעשות איתם, ניתנת אפשרות לבית המשפט למנות בעל תפקיד שיבדוק את זה.

אופיר פינס-פז: מי ישלם עבור זה?

סיגל קוגוט: החברה.

אופיר פינס-פז: הנושא הבא הוא הגשת תביעות.

לחמן מסר: כאשר חברה בפירוק ישנו מה שנקרא הוכחות חוב.

לחמן מסר: עד היום לא הוסדרה השאלה מה קורה עם חברה בהסדר?

לחמן מסר: תשאל אותי, אז איך הסתדרו עד עכשיו?

לחמן מסר: זה באמת היה מקרקר.

לחמן מסר: בית המשפט קבע את הכללים ואנחנו למעשה מעצבים.

לחמן מסר: לוקחים מתוך דיני הפירוק את המהות של אופן הגשת הוכחות חוב שלפי זה גם נקבעת יכולת ההצבעה.

לחמן מסר: כאשר אני אומרת שוב, הוכחות החוב לעניין 350 אינן רלוונטיות בהכרח לעניין הפירוק.

עו"ד אסנת טננבאום: בהצבעה יש לזה בהחלט משקל.

לחמן מסר: בהצבעה יש לזה משקל וזה חשוב שזה יהיה.

עו"ד אסנת טננבאום: אני רוצה לדבר בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: מה נותנת כל הפרוצדורה הזו של פשרה?

אופיר פינס-פז: האם זה פירוק מרצון?

סיגל קוגוט: זה ניסיון להבראה.

לחמן מסר: פשרה והסדר רגילים זה ארגון מחדש.

לחמן מסר: בוא ניקח את ההסדר בין בעלי מניות.

לחמן מסר: יש לי שני סוגי בעלי מניות חמש לאחד, אחד לחמש.

לחמן מסר: אני רוצה לארגן שיהיה לי סוג אחד של מניות בין היתר לקראת יציאה לגיוס הון מהציבור ששם מחייבים אותי one share one vote.

לחמן מסר: אני עושה הליך רה אורגניזציה.

לחמן מסר: אני מציע לכל בעלי המניות של אחד כמות כזו של מניות לפי שווי החברה כדי שיהיו במצב זהה לאלה של חמש ו- vice versa.

לחמן מסר: זה בלי כל קשר לנושים.

לחמן מסר: גם פה יש בעיה של הערכות שווי, איך נותנים לחמש ואחד וכיוצא בזה ועל זה בוודאי הרשות תרצה להרחיב.

לחמן מסר: בנוסף, כאשר מדובר בחברה שרוצה להבריא את עצמה, כאן היא צריכה לעשות שני סוגי מצבים.

לחמן מסר: אפשרות אחת זה לעשות דיון מחדש בנושא החוב רק עם הנושים.

לחמן מסר: היא באה ואומרת לנושים שעל כולם יש לקצץ 10% וכתוצאה מכך היא תצא מהקשיים שלה ויהיה לה יותר כסף, יותר ספקים וכיוצא בזה.

לחמן מסר: יש לה going concern , למעשה.

לחמן מסר: הערך של החובות שלי הוא כרגע גבוה מידיי, אבל לחברה יש סיכוי להיות מובראת.

לחמן מסר: מדוע?

לחמן מסר: כי ערך ה-going concern עולה על ערך נכסי החברה בפירוק.

לחמן מסר: זו בעצם הנוסחה הכלכלית שאומרת מתי הולכים להבראה ומתי הולכים לפירוק.

לחמן מסר: אם ערך נכסי החברה בפירוק גדול או שווה לערך ה-going concern החברה צריכה להתפרק.

לחמן מסר: אבל, אם יש סיכוי שערך ה-going concern עולה על פני ערך נכסי החברה בפירוק, הרי שכדאי יותר לנושים בזווית שלהם להגיע למצב של רה-אורגניזציה של החוב כדי שהם יקבלו יותר מאשר אילו היו מקבלים בפירוק.

לחמן מסר: זו נקודת המוצא של הנושא הזה.

לחמן מסר: לכן, צריך את כל הכלים הפרוצדורליים.

אופיר פינס-פז: האם יש הערות לתקנות המוצעות?

עו"ד נתי שילה: לפי דעתי, קרתה פה איזשהי תקלה טכנית.

עו"ד נתי שילה: קודם כל, ההודעה על הישיבה הזו התקבלה או ביום רביעי או ביום חמישי.

דורית ואג: ביום רביעי.

אופיר פינס-פז: זו הפרוצדורה.

עו"ד נתי שילה: שנית, המסמך שעליו מתקיים הדיון הוא מסמך שבפועל לא הגיע לידיי.

עו"ד נתי שילה: אנחנו הגבנו על מסמך שהוגש על ידי משרד המשפטים באוקטובר.

עו"ד נתי שילה: אנחנו הערנו עליו הערות.

עו"ד מרים אילני: שילבנו חלק מהן.

עו"ד נתי שילה: בסדר.

עו"ד נתי שילה: אני רק אומר שאנחנו לא ראינו את המסמך של חודש דצמבר, אלא הבוקר כאן.

עו"ד נתי שילה: בטח לא את המסמך הגדול של הרשות לניירות ערך.

עו"ד נתי שילה: הדיון בנושא הזה נמשך הרבה מאוד זמן וחבל שהוא יתפספס בגלל שלא ראינו איזשהו מסמך.

עו"ד נתי שילה: אני מבין שאין כוונה לדחות את הישיבה, ולכן אני מבקש שלאחר הישיבה תינתן הזדמנות של יומיים-שלושה לעבור על המסמכים ואם יש איזה דברים מהותיים - - -

אופיר פינס-פז: במישור הטכני אני מכריז על הפסקה של חצי שעה שבמהלכה אתה תקרא את החומר.

לחמן מסר: לגבי הטענה הזו אני רוצה לומר שאנחנו מתנהגים כמו שאף משרד לא מתנהג.

לחמן מסר: אנחנו שולחים לכולם עותק.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא דוחים את הישיבה, אנחנו נמשיך את הישיבה עוד חצי שעה.

דורית ואג: בחודש דצמבר אנחנו שלחנו לכל הגורמים את התקנות וזאת בגלל גודלן.

אופיר פינס-פז: אני מחדש את הישיבה.

עו"ד נתי שילה: אני רוצה להודות ליושב הראש על תשומת הלב.

עו"ד אמיר שרף: אנחנו העברנו את ההערות שלנו ביום רביעי וחלק ניכר מהן באמת הוכנסו לתוך הטקסט הנוכחי, הן אומצו על ידי משרד המשפטים.

עו"ד אמיר שרף: מעבר למה שהוכנס, יש לנו שתי נקודות עיקריות.

לחמן מסר: סליחה.

לחמן מסר: היו להם הרבה מאוד הערות וחלק קיבלנו.

לחמן מסר: על מה שלא קיבלנו יש הויכוח עכשיו.

עו"ד אמיר שרף: אין לנו כאן ויכוח.

עו"ד אמיר שרף: אנחנו רוצים לתרום מהניסיון שיש לנו בתחום ואני חושב שזה לטובת העניין.

אופיר פינס-פז: מהן שתי הדרישות שלא התקבלו?

עו"ד אמיר שרף: שתי הנקודות שנראה לנו חשוב שכן ייכנסו לפה, ואם הן לא תיכנסנה לפי דעתי זו תהיה טעות, הן: הנקודה הראשונה היא נושא הערכת שווי הנכסים.

עו"ד אמיר שרף: כאשר בעלי המניות או הנושים באים לקבל החלטה, הם בעצם מקבלים החלטה בין שתי חלופות.

עו"ד אמיר שרף: אחת, פירוק של החברה, מימוש הנכסים וקבלת מה שיש.

עו"ד אמיר שרף: הדבר השני, הוא תוכנית הבראה והמשך הפעילות.

עו"ד אמיר שרף: כדי להחליט בין שתי החלופות האלה הם צריכים נתונים כלכליים על שני הצדדים.

עו"ד אמיר שרף: לגבי פירוק ומימוש הם צריכים לדעת כמה הנכסים שווים לצורך מימושם עכשיו.

עו"ד אמיר שרף: לגבי המשך פעילות ותוכנית הבראה הם צריכים לדעת את תזרים המזומנים הצפוי וכל הנתונים שמתבקשים.

עו"ד אמיר שרף: בנוסח הקודם של התקנות הופיעה באמת דרישה להערכת שווי של הנכסים.

עו"ד אמיר שרף: בנוסח הנוכחי יש רק צד אחד של הנתונים, את הצד של תזרים המזומנים הצפוי והיקף הייצור הצפוי.

עו"ד אמיר שרף: כאשר בעלי מניות צריכים לאשר את תוכנית ההבראה, הם צריכים לאשר האם הם חושבים שתוכנית ההבראה ראויה או אולי עדיף להם להפסיק את הפעילות ולקבל יותר כסף.

עו"ד אמיר שרף: יש להם בעצם שתי חלופות.

עו"ד אמיר שרף: למה ירדה הדרישה להערכת שווי?

עו"ד אמיר שרף: כנראה כי להכין דבר כזה עולה כסף.

עו"ד אמיר שרף: כשאנחנו מבקשים מחברות ציבוריות הערכת שווי, אנחנו מבקשים מעריך בלתי תלוי ומקצועי וכו' וכו'.

עו"ד אמיר שרף: במקרה הזה יכול להיות שאפשר לאפשר לבית המשפט לקבל את הנתונים האלה אפילו לא ממעריך בלתי תלוי, אלא מתוך החברה עצמה, כדי שלבעלי המניות תהיה האפשרות לעשות את הבחירה בין שתי החלופות.

עו"ד אמיר שרף: ד

אופיר פינס-פז: מהו הנושא השני שאתה רוצה להעלות?

עו"ד אמיר שרף: הנושא השני הוא לגבי תיאור החברה.

עו"ד אמיר שרף: כתוב פה: תתואר החברה.

עו"ד אמיר שרף: אני לא חושב שצריכות להיות דרישות מאוד מפורטות כמו של חברות ציבוריות, צריך פחות מזה אני משער.

עו"ד אמיר שרף: אבל, צריך איזשהו פירוט, כי אם אין דרישות מאוד מפורטות אז מה שקורה הוא שמי שלא רוצה לתת- - -

אופיר פינס-פז: מה היית מכניס בדרישות?

עו"ד אמיר שרף: אפשר להסתמך על התקנות שלנו ולקחת מהן חלקים בעניינים של תיאור פעילות החברה ממש לפי סעיפים.

עו"ד אמיר שרף: אני חושב שאפשר להשתמש בזה כבסיס.

אופיר פינס-פז: תן דוגמאות.

רו"ח רוני עמיחי: למשל, בתיאור סביבתו העסקית מדובר ב-18 סעיפים.

רו"ח רוני עמיחי: אבל, תחומי עיסוק עיקריים של תאגיד בשינויים שחלו בהם בתקופות המתוארות.

רו"ח רוני עמיחי: תיאור הענפים בהם פועל התאגיד.

רו"ח רוני עמיחי: מאפייני רישוי, מיסוי ופיקוח ממשלתי עליהם.

רו"ח רוני עמיחי: פרטים אודות התחרות, המתחרים.

רו"ח רוני עמיחי: התחרות יכולה להסביר האם התוכנית יכולה בכלל להצליח.

רו"ח רוני עמיחי: אם לא תהיה איזשהי תמונה מי הם המתחרים, מי הספקים, מי הלקוחות, יהיה קשה.

רו"ח רוני עמיחי: אני חושב שכולנו מסכימים שהתיאור הזה חשוב, אלא שבלי איזשהו מפרט כל חברה תתחיל לעשות איזשהו תיאור משלה.

אופיר פינס-פז: דידי, אני רוצה לומר לך שעל הדרישה הראשונה שלהם הייתי אומר כי האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, היא נראית לי מוגזמת ולא נחוצה.

אופיר פינס-פז: הדרישה השנייה לגבי פירוט התיאור נראית לי סבירה לגמרי.

לחמן מסר: לגבי פירוט התיאור זה מילים מילים מילים.

לחמן מסר: אם הם הרשות לניירות ערך תרצה לגבי חברה ציבורית - - -

עו"ד אמיר שרף: אני לא מדבר על חברה ציבורית.

לחמן מסר: סליחה, אני מדברת על חברה פרטית, זהו בדיוק העניין, ללכת ולהגיד את 18 הסעיפים האלו.

לחמן מסר: אנחנו עברנו על הפרטים האלו, בדקנו אותם והגענו למסקנה שבשלב הזה זה לא נדרש, כי בית המשפט והנושים יודעים איפה פועלת החברה.

לחמן מסר: הם יודעים פחות או יותר מי הם הספקים שלה.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שהם יודעים ואני לא מבין למה אנחנו מתעקשים על זה.

לחמן מסר: כי זה המון עבודה מיותרת שאף אחד לא יקרא, כפי שמעטים קוראים את עבודת הגילויים שנעשים ברשות לניירות ערך.

לחמן מסר: היה פעם מחקר מאוד מעניין, ואתה יודע את זה גם היום אחרי פרשת "אנרון", מי קורא את כל המידע הזה ומי מסתמך עליו.

לחמן מסר: נכון להיום, רובם זה אנליסטים.

עו"ד אמיר שרף: זה לא אומר שהמידע לא נחוץ.

עו"ד אמיר שרף: זה אומר שמשלמים כסף עבור העיבוד שלו.

לחמן מסר: אני רק אומרת שאנליסטים בחברות פרטיות אני לא צריכה.

לחמן מסר: אני צריכה נושים ובעלי מניות.

לחמן מסר: אתם רוצים תיאור הסביבה העיסקית שבה היא פועלת והמתחרים העיקריים של החברה, אין לי בעיה עם זה.

לחמן מסר: אבל צריך לעבור כאן פריט פריט ולא להסכים בגדול.

אופיר פינס-פז: אז תעברי פריט פריט.

לחמן מסר: אני מוכנה לקחת שני נושאים של תיאור הסביבה העסקית.

עו"ד מרים אילני: אני רוצה להעיר כי יש הבדל בין הדוחות של הרשות לניירות ערך לבין המקרה שלנו.

עו"ד מרים אילני: ברשות לניירות ערך אם לא כתוב מה לדרוש אז אי אפשר לדרוש את זה.

עו"ד מרים אילני: כאן אצלנו יש פיקוח של בית משפט.

עו"ד מרים אילני: יש תקנה כללית האומרת שאם רוצים מידע נוסף אפשר לדרוש אותו.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם שהבקשה הראשונה שלכם לא נענית.

אופיר פינס-פז: הבקשה השנייה שלכם נענית, ואני מציע שלאחר הישיבה סיגל תשב עם דידי ואתכם.

לחמן מסר: האם אנחנו נכניס את כל הדבר הזה?

אופיר פינס-פז: מתוך ה-18 סעיפים אני מבקש לצרף כמה סעיפים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לקבוע מספר מדויק.

אופיר פינס-פז: תקבעו סדרי עדיפויות.

אופיר פינס-פז: אבל, אני מדבר על משהו כמו בין שלושה לחמישה סעיפים מרכזיים שהם הכי חשובים בהתנהלות הספציפית שנדרשת שאפשר יהיה לעבוד איתם.

אופיר פינס-פז: הם לא חייבים להיות הכי חשובים אובייקטיבית.

אופיר פינס-פז: אבל, בעניין התיאור הם הכי חשובים.

רו"ח רוני עמיחי: לחילופין, היות ולגבי הערכת שווי חשבת שהאויב של הטוב זה המצוין, הרי החברה יכולה לתת גם כן את המידע על התזרים העתידי וכל מה שלמעשה כבר נכתב.

רו"ח רוני עמיחי: אבל, היות ומדע של תחזיות הוא לא מדע מדויק, מה שחשוב זה לשים דגש על דיון של הנחות והפרדה בין הנחות.

רו"ח רוני עמיחי: הרי חלק מהתחזיות הן עובדות וחלק הנחות.

רו"ח רוני עמיחי: מאוד חשוב להבדיל ולשים את הדגש על ההבדל בין הנחות ובין עובדות כדי שהקורא, אותו בעלי מניות שצריך לבוא לאסיפה, יוכל להעריך את ההנחות שלו.

רו"ח רוני עמיחי: אני אתן דוגמא.

רו"ח רוני עמיחי: אחד הדברים שהם קריטיים לנושא של כדאיות עתידית הוא עלויות המימון או שיעור ההיוון של התזרים העתידי.

רו"ח רוני עמיחי: אם חברה למשל, כדי להראות שכדאי מאוד להמשיך להפעיל את החברה, עשתה הערכת שווי פנימית, אני לא מדבר חיצונית, והתבססה על שיעור היוון שהוא נמוך מעלויות של מה שהממשלה מגייסת היום בשוק ההון, זה לא סביר.

רו"ח רוני עמיחי: גילוי של זה ייתן למשקיע את המידע שהוא נחוץ לו.

לחמן מסר: במסגרת הפרטים האלו, אדוני, האם אפשר בין השלושה לחמישה פרטים האלו לשלב חלק מהאלמנטים האלו.

אופיר פינס-פז: מה שאתם מחליטים.

עו"ד אסנת טננבאום: אני שוחחתי עם דידי במהלך ההפסקה שנתת לנו.

אופיר פינס-פז: אני חושב שההפסקה הייתה יעילה.

עו"ד אסנת טננבאום: בהחלט.

עו"ד אסנת טננבאום: היא הייתה מאוד פורייה.

לחמן מסר: אני ארצה לפצל בין חוב בלתי קצוב וחוב מותנה.

לחמן מסר: אני רוצה להציע שאם בעל התפקיד סבור שאין לאפשר זכות הצבעה לנושה שיש לו חוב מותנה, הוא יפנה לבית המשפט לקבל את אישורו.

לחמן מסר: אני פיצלתי.

לחמן מסר: לגבי הבלתי קצוב אנחנו משאירים את המצב כמו שהיה בתקנה, כי בלתי קצוב זה בדרך כלל נזיקין ואתה לא יודע כמה תהיה התביעה ואם אני לא יכול להעריך אותה, אני לא אתן לה זכות הצבעה כי זה בין אפס למיליון.

לחמן מסר: אבל לגבי החוב המותנה שבדרך כלל זה יכול להיות ערבות בנקאית ולכן אסנת נזעקה, אם יש ערבות בנקאית שהיא מותנית בחדלות פירעון כזו ואי פירעון חוב לנושה.

סיגל קוגוט: אי יכולת להעריך את מימוש התנאי.

סיגל קוגוט: בעל התפקיד לא יכול להעריך ואז הוא הולך לבית משפט.

לחמן מסר: בעל התפקיד ייתן זכות הצבעה לנושה מותנה, זולת אם הוא סבור שיש לו contingency שהוא לא מסוגל להעריך את מועד התשלום בתנאי, והוא סבור שאותו נושה מותנה לא צריך להצביע.

לחמן מסר: אם זה כך, הוא יפנה לבית המשפט לקבלת אישורו לשלילת זכות ההצבעה של הנושה המותנה.

עו"ד אסנת טננבאום: הנושא השני הוא בקשת נושה למימוש בטוחה.

עו"ד אסנת טננבאום: החידוש שיש בחוק פה הוא שנושה עד לצו הקפאת הליכים יכול היה לממש את הבטוחה ללא צורך בפנייה לבית משפט, עכשיו הוא צריך לפנות לבית משפט.

עו"ד אסנת טננבאום: מן הסתם בצדק, כיוון שזה יכול להיות שזה יטרפד את הליך השיקום.

עו"ד אסנת טננבאום: מה שאני כן רוצה הוא שתקבע מסגרת זמן לדיון בבקשה כזו.

אופיר פינס-פז: את צודקת מאה אחוז.

עו"ד אסנת טננבאום: זה יכול להימשך בדיוק באותו זמן של הקפאת ההליכים ואז מה עשינו?

לחמן מסר: אפשר להגיד בדחיפות המרבית, בהקדם האפשרי.

לחמן מסר: אני לא יכולה לקצוב לבית משפט זמן.

עו"ד אסנת טננבאום: לפי דעתי, אפשר להגיד שזה תוך שניים-שלושה חודשים.

עו"ד אסנת טננבאום: המשמעות של העדר קבלת החלטה בעניין הזה היא שהבקשה שלי נדחתה, למעשה.

לחמן מסר: תראי, במהלך שש שנים היו מקרים כאלו והיו מקרים אחרים.

לחמן מסר: אנחנו עושים מפנה.

לחמן מסר: חבל לעכב את כל התקנות רק כדי לעשות תיאומים עם הנהלת בית המשפט בשאלה כמה זמן זה צריך להיות.

לחמן מסר: אנחנו בעצמנו לא יודעים.

אופיר פינס-פז: היו צריכים להזמין אותם.

לחמן מסר: אנחנו אף פעם לא מזמינים את הנהלת בתי המשפט.

אופיר פינס-פז: זה שאתם לא מזמינים זה לא בסדר.

לחמן מסר: גם אתם לא.

עו"ד אסנת טננבאום: זה חבל, אלו תקנות לדיראון עולם.

עו"ד אסנת טננבאום: מניסיון שלי אנחנו בסוף נשארים עם זה איזשהו פרק של זמן.

אופיר פינס-פז: את צודקת במאה אחוזים.

אופיר פינס-פז: זה לפחות לעוד עשרים שנה.

לחמן מסר: לא, לא, אדוני.

לחמן מסר: אנחנו נמצאים פה כדי לשים יד על הדופק.

לחמן מסר: לכן אני חושבת שיש לומר בהקדם האפשרי, תוך שקילת ה- - -

אופיר פינס-פז: נקבע לא יאוחר משלושה חודשים.

סיגל קוגוט: עו"ד טננבאום, עדיף לך בהקדם האפשרי מאשר למנות שלושה חודשים.

סיגל קוגוט: בהקדם האפשרי בהתאם לבטוחה ולנזק שיכול להיגרם.

סיגל קוגוט: תלוי איזה בטוחה זה.

אופיר פינס-פז: ככה או ככה נגיע לחצי שנה.

עו"ד נתי שילה: האם אנחנו עוברים סעיף סעיף?

אופיר פינס-פז: לא.

עו"ד נתי שילה: אם כך יש לי כמה הערות.

עו"ד נתי שילה: ראשית, בתקנה 2 יש את העניין של הגשת בקשה לפשרה או להסדר ומי שמגיש את הבקשה צריך מיד להמציא עותקים ממנה לכל הצדדים המעונינים.

עו"ד נתי שילה: יחד עם זה, המבקש רשאי לבקש מבית המשפט פטורים מנושאים שונים שצריך לגלות אותם בבקשה ובית המשפט רשאי לאשר את זה.

עו"ד נתי שילה: אחת ההערות שלי הייתה שאם יש דברים שהוא מבקש מבית המשפט והוא כבר במועד הראשון צריך למסור את הבקשה, האם הוא יכול להגיש את הבקשה ללא כל הנושאים שעליהם הוא מבקש פטור?

עו"ד נתי שילה: אם זה ככה אז בסדר.

עו"ד נתי שילה: אם הוא צריך להגיש את הכל ולבקש פטור וכבר להפיץ את זה אז לא קרה כלום.

עו"ד מרים אילני: בוודאי שלא.

עו"ד נתי שילה: השאלה היא, האם זה ברור?

עו"ד מרים אילני: אין ספק שהכוונה היא שאם הוא רוצה פטור מלהגיש משהו מסוים הוא לא מגיש אותו, כי הוא רוצה פטור.

עו"ד מרים אילני: אחרת, למה הוא יגיש אותו עם הפטור?

עו"ד נתי שילה: אז אולי צריך לכתוב את זה באיזשהו מקום?

עו"ד מרים אילני: זה ברור, אין סיבה לכתוב את זה.

עו"ד מרים אילני: זה צריך להופיע בבקשה עצמה ולפרסם את הבקשה לפטור גם כן כדי שיבואו ויתמקדו לעצם הפטור.

עו"ד נתי שילה: צריך להגיד את זה באיזשהי צורה כדי שזה יהיה ברור.

לחמן מסר: אנחנו חושבים שזה ברור.

עו"ד מרים אילני: כתוב: בית המשפט רשאי לפטור את המבקש מהגשת המסמכים, אז ברור שהוא לא מגיש אותם.

עו"ד נתי שילה: אבל, זה אחרי שזה היה בבית משפט.

לחמן מסר: לא.

לחמן מסר: אתה פונה בשתי בקשות.

לחמן מסר: אתה פונה בבקשה לפשרה ולהסדר ואתה מצרף אליה בקשה לפטור מגילוי מידע.

לחמן מסר: זה הולך ביחד.

לחמן מסר: זה מה שנקרא פשיטא.

סיגל קוגוט: אגב אדוני היושב ראש, אם אתה רוצה שאנחנו נתכנס עכשיו על שלושה ארבעה פרטים, אז עוד שעה אנחנו צריכים להתכנס שוב כדי שתראה את אותם פרטים ובשביל לאשר את הנוסח הסופי.

אופיר פינס-פז: אני מסמיך אתכם, אתם צריכים להביא אליי.

אופיר פינס-פז: אני צריך לחתום על זה לשר המשפטים.

אופיר פינס-פז: מן הסתם, אני אחתום על משהו שאני רוצה לחתום עליו.

לחמן מסר: חברה ונושים.

אופיר פינס-פז: האם כל נושה יכול?

לחמן מסר: כן.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, יש פה סכנה לשימוש לרעה, למניפולציה.

לחמן מסר: עד עכשיו זה לא היה.

אופיר פינס-פז: יש עוד נושא בעייתי.

אופיר פינס-פז: יש בקשות לפשרה והסדר שהפשרה וההסדר באות לפגוע בחלק מהשותפים.

אופיר פינס-פז: נניח ויש לי ארבעה שותפים.

אופיר פינס-פז: אני ועוד שניים רוצים ללכת עם הפרוצדורה נגד השניים האחרים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנטרל חלק מהשותפים שלי, לנטרל אותם לא בפירוק, אלא בשינוי זכויות ברה-ארגון.

סיגל קוגוט: בשביל זה אתה צריך לפרט את כל האינפורמציות והזיקות שלך.

אופיר פינס-פז: בסדר, אבל עדיין כאילו בהליך פרוצדורלי דרך בית משפט אני יכול - - -

סיגל קוגוט: בשביל זה יש את ה-75% מאותו סוג.

סיגל קוגוט: זה צריך אותו סוג של בעלי מניות.

לחמן מסר: לדעתי, דווקא התקנות האלו יציפו את העובדה שאתה מעוניין לשנות את הזכויות כך שבעלי מניות אחרים יפגעו.

אופיר פינס-פז: האם אלו דברים שקורים או שהם לא קורים?

לחמן מסר: בהסדר בין בעלי מניות זה קורה.

עו"ד ירון ארבל: זה קורה, אבל גם קורה מצב הפוך שצריך לשים לב אליו.

עו"ד ירון ארבל: יש מצב שבו יש לך בעל מניות אחד שמטרפד כל אפשרות של המשכיות החברה.

אופיר פינס-פז: למעשה, יש לו וטו.

סיגל קוגוט: לכן זה 75%, אבל לא מסך כל בעלי המניות, אלא מכל סוג.

לחמן מסר: אני חושבת שיש בלמים ואיזונים.

שי אלמוג: יש את הסעיף של קיפוח המיעוט שהוא תמיד יכול לעשות בו שימוש.

שי אלמוג: אותו בעל מניות שהוא מיעוט בחברה, כפי שאתה מתאר בנסיבות שאתה מתאר, תמיד יכול לפנות לבית המשפט ולקבל סעד במסגרת הליך שמטרתו היא מניעת קיפוח המיעוט.

שי אלמוג: הסעיף הזה נמצא בחוק.

עו"ד נתי שילה: לאחר שהוגשה הבקשה ובית המשפט אישר לקיים את האספות ופורסמו כל המסמכים שצריך, זה גם אושר כפי שצריך, עדיין ניתנת סמכות כאן לאדם להתנגד לבקשה ואישור אותו הסדר אחרי האספות הכלליות.

עו"ד נתי שילה: השאלה היא, האם זו הפרוצדורה הראויה?

עו"ד מרים אילני: בוודאי שכן.

לחמן מסר: כפי שסיגל אמרה זה 75% מהמצביעים.

לחמן מסר: יכול אדם לבוא ולומר: הם לא כינסו את זה במועד.

לחמן מסר: כל כללי המשחק לא נשמרו ולכן ההצבעה היא לא כדין.

לחמן מסר: דרך אגב, זה היה עד היום ואנחנו לא יכולים למנוע את זה.

לחמן מסר: בא אדם ואומר: נכון שכולם הצביעו ואני אומר שזה סוף העולם ואחותו, סליחה על הביטוי.

לחמן מסר: בית המשפט שומע אותו, הוא שומע למה.

לחמן מסר: אנחנו משאירים לבית המשפט את הסמכות.

עו"ד אסנת טננבאום: בתקנה 18, בתביעת חוב של נושה מובטח צריך לצרף שווי של בטוחה לפי השומה של הנושה המובטח.

עו"ד אסנת טננבאום: לא כל כך ברורה לי מה הסיבה לזה.

עו"ד אסנת טננבאום: למה צריך בכלל שווי בטוחה?

לחמן מסר: כמו שאת יודעת, הזכות שלך כנושה מובטח מוגבלת אך ורק לשווי הלוואה.

לחמן מסר: אם השווי הבטוחה עולה פי שניים או שלוש על שווי החוב, אנחנו צריכים לדעת כי החלק מהנכס הזה יהיה פנוי לנושים אחרים.

לחמן מסר: לצורך הפשרה או ההסדר אנחנו מבקשים לדעת איך אתה מעריך את שווי הבטוחה שלך, כדי שאפשר יהיה להשתמש ביתרת הבטוחה לצורך ההסדר.

לחמן מסר: זה לא רק לצורך הצבעה.

עו"ד אסנת טננבאום: למה זה נחוץ?

לחמן מסר: כדי לדעת איך אתה מעריך את שווי הבטוחה שלך.

לחמן מסר: את מצביעה פעמיים.

לחמן מסר: אם את מצטרפת כנושה מובטח, שווי הבטוחה שלך פחות מגובה החוב, שווי הבטוחה הוא מאה, שווי החוב הוא אלף, את נושה מובטח רק במאה, ולגבי תשע מאות יש לך זכות הצבעה כנושה רגיל.

עו"ד אסנת טננבאום: אם כך, זה לא ברור.

עו"ד אסנת טננבאום: זה לא ברור שאני צריכה להגיש שתי תביעות חוב.

עו"ד אסנת טננבאום: הרי תביעת חוב לפי דיני פירוק ופשיטת הרגל מגישים רק לגבי החלק הבלתי מובטח.

עו"ד אסנת טננבאום: לא צריך להגיש הוכחת חוב בגין מה שמובטח, כי אין שם הצבעות.

עו"ד אסנת טננבאום: פה מדובר על תביעת חוב שאני מגישה על מנת להצביע.

עו"ד אסנת טננבאום: אני חשבתי שאתם מחלקים את הנושים לפי סטטוס, מובטח בחלקו או בכולו.

עו"ד אסנת טננבאום: אגב, אני בטפסים ראיתי שאני יכולה להיות מובטחת רק באופן חלקי ועדיין להשתמש בטופס של נושה מובטח.

עו"ד אסנת טננבאום: אני משתמשת בטופס אחד.

לחמן מסר: נכון, אבל אז בהחלט יכול להיות שיש לך זכות הצבעה באסיפה של נושים רגילים לגבי התשע מאות.

לחמן מסר: בדוגמא שלי, האם יכול להיות שתצביעי רק פעם אחת כנושה מובטח על המאה?

לחמן מסר: במאה את תהיי במיעוט כי רוב הנושים המובטחים יש להם נכסים שהם כן מסכימים.

לחמן מסר: הנכס שלך שווה כלום, ולכן שווי ההצבעה שלך כנושה מובטח לא רלוונטי.

לחמן מסר: לעומת זאת, כנושה רגיל את כן בעלת השפעה.

עו"ד אסנת טננבאום: כלומר, אני אזומן לשתי אספות נושים?

לחמן מסר: כן.

לחמן מסר: אסנת, כולם מתקיימות באותו יום.

עו"ד אסנת טננבאום: אני מוכרחה לומר שהפרוצדורה הזו לא עולה בבירור מהעניין הזה.

לחמן מסר: זו הכוונה.

לחמן מסר: בארצות הברית ב-chapter 11 נושה מובטח מצביע בשווי הבטוחה שלו.

לחמן מסר: לגבי אותו חלק שהוא לא מובטח הוא מצביע כנושה רגיל.

לחמן מסר: זה בדיוק כל הסיפור.

עו"ד אסנת טננבאום: אבל, בשביל זה אני צריכה לעשות הערכת שווי שתיקח המון זמן.

לחמן מסר: את רוצה לוותר על הערכת שווי, תוותרי.

לחמן מסר: אין לי כוח, גמרנו.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת "לוותר"?

לחמן מסר: היא רוצה למחוק את המילים: שוויה על פי שומתו, בתקנה 18.

אופיר פינס-פז: נמחק, אלא שאנחנו צריכים לראות בדיוק מה מוחקים.

לחמן מסר: זה חסר משמעות.

לחמן מסר: תאמינו לי שחשבתי למה.

לחמן מסר: אני לא סתם ויתרתי.

אופיר פינס-פז: חברים, אני מאשר את התקנות.

לחמן מסר: רגע, יש תיקונים.

דורית ואג: איזה נוסח אנחנו מאשרים?

סיגל קוגוט: את הנוסח החדש.

סיגל קוגוט: הנוסח שהוגש לוועדה משלב את ההערות של הרשות לניירות ערך.

אופיר פינס-פז: מהם השינויים?

סיגל קוגוט: למשל בעמ' 5, אלו דברים צריכים להגיש.

סיגל קוגוט: כל מה שמסומן בקו הם דברים שהוספו בעקבות ההערות של הרשות לניירות ערך.

לחמן מסר: ולשכת עורכי הדין.

אופיר פינס-פז: תגידו לי עכשיו מהם השינויים על זה?

סיגל קוגוט: אני אמרתי לו על עניין הפרסום.

אופיר פינס-פז: אני רוצה פרסום ברוסית, לפחות בעיתון דובר רוסית אחד במשך עשר השנים הקרובות.

אופיר פינס-פז: אחרי זה זה יתבטל מאליו.

סיגל קוגוט: אז זה צריך להיות גם בעיתון בערבית.

עו"ד מרים אילני: צריך לדעת שפרסום הבקשה הזו הוא לא רק פעם אחת.

עו"ד מרים אילני: זה מספר פעמים.

עו"ד מרים אילני: זה בכל פעם שמוגשת בקשה לבית המשפט.

אופיר פינס-פז: יש פה מיליון איש שמדברים רוסית.

אופיר פינס-פז: אפשר לבטל את זה עוד כמה שנים.

אופיר פינס-פז: אבל, כרגע זה המצב.

דורית ואג: אז מה עם ערבית?

אופיר פינס-פז: ערבית בוודאי.

לחמן מסר: זאת חברה שהיא לא בדיוק רווחית.

לחמן מסר: היא צריכה לפרסם בשני עיתונים בעברית, בעיתון בערבית ובעיתון ברוסית.

אופיר פינס-פז: למה בשני עיתונים בעברית?

לחמן מסר: הפרסום יכול להיות גם בעיתון "הצופה".

אופיר פינס-פז: לא בעיתון "הצופה".

סיגל קוגוט: העיתון צריך להיות עם תפוצה נאותה.

עו"ד אמיר שרף: נכון שיש חלק גדול של ציבור ממוצא רוסי.

עו"ד אמיר שרף: אבל אני עדיין חושב שעיקר הציבור הרוסי דובר עברית, ולכן מן הראוי שהפרסום יהיה לפחות בשני עיתונים בעברית.

עו"ד אמיר שרף: שני עיתונים בעברית צריך להיות בכל מקרה.

לחמן מסר: אנחנו גם רוצים שכל הדברים האלו יתואמו עם נתוני אשראי בשלב הבא וייכנסו למאגר נתוני אשראי ואז יעברו אנליזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים שההודעה תהיה בעיתון ארצי בשפה הרוסית.

לחמן מסר: אם אנחנו נחליט גם על עיתון ערבי וגם על עיתון רוסי זה כבר יוצא ארבעה עיתונים.

אופיר פינס-פז: נו, מה לעשות?

עו"ד ירון ארבל: אנחנו עשינו בדיקה לגבי התפוצה של העיתונות הערבית ומדובר על אחוזים קטנים מאוד מהציבור הערבי.

אופיר פינס-פז: מי עשה את הבדיקה?

עו"ד ירון ארבל: לשכת הפרסום הממשלתית.

אופיר פינס-פז: האם אפשר לקבל את הבדיקה?

אופיר פינס-פז: אני לא יודע על זה.

אופיר פינס-פז: אני יודע על לפחות שני עיתונים בערבית שיש להם תפוצה רצינית.

לחמן מסר: יש לי רעיון.

לחמן מסר: יש הרבה הודעות ואולי הודעה על הגשת הבקשה תהיה בארבעה עיתונים.

אופיר פינס-פז: תעשו משהו.

לחמן מסר: נחלק את כמות ההודעות.

לחמן מסר: זאת אומרת, ההודעות המרכזיות של הודעה על הבקשה ועל מועד כינוס האסיפות תפורסם בארבעה עיתונים.

אופיר פינס-פז: טוב.

אופיר פינס-פז: האם יש לנו עוד תיקונים לבד מהבקשה של עו"ד טננבאום למחוק ואת מה שביקשנו להוסיף.

סיגל קוגוט: יש פה תיקוני נוסח.

סיגל קוגוט: אנחנו עכשיו נתקן את הכל ונראה לך את זה.

סיגל קוגוט: עו"ד אילני, את רצית לתקן משהו בטופס.

עו"ד מרים אילני: זה גם מופיע.

עו"ד מרים אילני: התיקון של הטפסים גם כן חולק.

אופיר פינס-פז: חברים, התקנות האלו מאושרות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקבל תשובה כמה פרוצדורות כאלה קיימות בערך שנה?

אופיר פינס-פז: האם ישנן בערך חמישים ששים פרוצדורות, לפי דעתך?

עו"ד ירון ארבל: לפני ארבע שנים היו הרבה מאוד פרוצדורות.

עו"ד ירון ארבל: היו חמישים ששים.

עו"ד ירון ארבל: היום מספרן הולך ויורד.

עו"ד ירון ארבל: אין היום הרבה חברות בפירוק.

אופיר פינס-פז: אז מה הבעיה?

עו"ד ירון ארבל: כנראה שהחברות נסגרות על ידי הבנקים בשלב הרבה יותר מוקדם.

עו"ד ירון ארבל: בפשיטת רגל יש עלייה הדרגתית מסוימת.

אופיר פינס-פז: כמה חברות משתמשות בפרוצדורה פחות או יותר בשנה?

עו"ד ירון ארבל: בארצי מספר החברות הוא שלושים וזה מספר גדול.

שי אלמוג: אני חייב להוסיף שכרגע אנחנו באופן פורמלי לא בדיוק מעורבים בכל ההליכים האלו.

שי אלמוג: ברוב המקרים בית המשפט מזמן אותנו ואנחנו מודעים להליך.

שי אלמוג: אבל יש מקרים שאין לנו בהם צד בכלל ולכן אנחנו לא יכולים למסור מספר מדויק, כי זה לא יהיה נכון למסור מספר מדויק.

אופיר פינס-פז: אני לא מאמין שזה מעבר לשלושים לארבעים מקרים.

שי אלמוג: נכון.

שי אלמוג: אני יכול להוסיף כי ישנה תחושה והיו על כך כתבות בעיתונים, שיש ניצול לרעה של ההליכים האלו בהיעדר התקנות האלו, בהיעדר סדר מסוים.

שי אלמוג: אני חושב שהסדר הזה יביא ליותר בקשות.

אופיר פינס-פז: אתה חושב שיותר ישתמשו בזה.

שי אלמוג: בהחלט.

לחמן מסר: אנחנו נבקש שהתקנות ייכנסו לתוקף תוך שלושים יום מיום פרסומן כדי שאנשים יוכלו להיערך לזה.

לחמן מסר: כלומר, בין 21 יום לשלושים יום.

לחמן מסר: אנחנו נדבר עם לשכת עורכי הדין.

אופיר פינס-פז: שלושים יום.