ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 384, 2001-11-15 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב לכולם.

אופיר פינס-פז: אני פותח בזאת את ישיבת הוועדה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום יש לנו שני נושאים: 1.

אופיר פינס-פז: תקנות הסניגוריה הציבורית (שכר טרחה לסניגורים ציבוריים) (תיקון מס' 2) התשס"ב2001- - אישור התקנות.

אופיר פינס-פז: מי מציג את התקנות?

קנת מן: יש למשרד המשפטים עמדה המוסכמת על דעת כולנו, שצריך לאשר את התיקון הזה, שיאפשר, בתיקים חמורים, קבלת שכר בהתאם לשכר הראוי לתיקים חמורים.

קנת מן: אנו עשינו תיקון לפני זמן קצר, ותיקים שנושאים עונש של 5-7 שנים אלו תיקים שדורשים התייחסות מיוחדת וטיפול יותר ארוך בדרך כלל, ולכן חשבנו שזה נכון, וזו גם הייתה עמדת עורכי הדין שאנחנו עובדים איתם, שצריך לכלול לא רק עבירות בנות 6 או 7 שנים, אלא גם אלה שבנות 5 שנים, באותו תגמול לעבודתם.

אופיר פינס-פז: באילו עבירות מדובר?

אופיר פינס-פז: מה ההבדל בין 5 ל6- שנים, ברמת העבירות?

קנת מן: ב- 5 שנים מדובר על עבירות אלימות במשפחה, כאשר יש נסיבות מחמירות.

אופיר פינס-פז: אבל שם נדמה לי שהעלינו את זה מ7- ל10- שנים, באלימות במשפחה, כבר מזמן.

יפעת רווה: אתמול מישהו קיבל 10 שנים.

יפעת רווה: האם ראיתם את זה?

קנת מן: טוב, זה היה השחתת פנים; זה היה גרימת חבלה חמורה.

יפעת רווה: האם זה לא היה על רקע אלימות במשפחה?

קנת מן: כן היה.

קנת מן: יש הוראות של 'הוראות תקיפה', שכאשר התקיפות נעשות בנסיבות מחמירות, העונש מוכפל.

אופיר פינס-פז: מה ההבדל, לפי דעתך, בכמות התיקים?

אופיר פינס-פז: השינוי בין 6 שנים ל5- שנים?

קנת מן: בכמות, ההבדל אינו גדול - זה יותר עניין של איכות, לגבי אותם תיקים.

קנת מן: הייתי אומר שמדובר על 3-4% מסך כל התיקים.

קנת מן: לכן, ההשפעה הכספית איננה גדולה, אבל לגבי אותם תיקים זה יכול להשפיע על נכונותם של עורכי דין מתאימים לתפקיד "להיכנס" אל התיק בכלל.

קנת מן: בכלל, אחת הבעיות של התיקון הזה - וכבר שמענו תגובות כאלה - שעורכי דין הטובים שאנחנו עובדים אתם, יהססו לקחת את אותם התיקים.

אופיר פינס-פז: פורמלית אנחנו צריכים לקרוא את התקנות.

אופיר פינס-פז: אזיי מישהו ממשרד המשפטים, שמכיר את זה, צריך להקריא את התקנה.

יפעת רווה: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 14(ב) ו23- לחוק הסניגוריה הציבורית, התשנ"ו1995-, לאחר התייעצות עם לשכת עורכי הדין, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.

יפעת רווה: בתקנה 1(א) לתקנות הסניגוריה הציבורית (שכר טרחה לסניגורים ציבוריים) התשנ"ו1996-, במקום "6 שנות מאסר" יבוא: "5 שנות מאסר".

אופיר פינס-פז: האם מישהו רוצה להעיר על העניין?

אופיר פינס-פז: אני מאשר את התיקון ומאשר את התקנה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: ומנהלי תיקי השקעות), התשס"א2001- - אישור התקנות

אופיר פינס-פז: אנחנו עוברים לנושא השני על סדר היום: תקנות העבירות המנהליות (יועצי השקעות ומנהלי תיקי השקעות).

אופיר פינס-פז: גם זה צו תקנות של שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: מי מציג את התקנות?

יפעת רווה: גם כאן מדובר, כמו בתקנות עבירות מנהליות רבות אחרות, בהמשך של המגמה להרחיב לגבי עבירות שהן עבירות מסוג של איסור, להרחיב ככל האפשר את העבירות המנהליות, כדי שבתי המשפט וכל מערכת האכיפה לא יצטרכו לעסוק בנושאים האלה, שגוזלים משאבים רבים, ובדרך כלל מדובר בעבירות שהן די ברורות, ולכן המטרה היא לתת למשרדים הרלוונטיים את הסמכות לאכוף אותן בצורה מנהלית.

יפעת רווה: זה עיקרן של העבירות, כמובן בתיקון קטן שזה כבר תשס"ב ולא תשס"א, וגברת שרה קנדלר תוכל להשלים את זה.

שרה קנדלר: מדובר בעבירות של יועצי השקעות, עבירות של דיווח - אי דיווח במועד.

שרה קנדלר: יש חובה לדווח פעם בשנה על קיום חובת ההון העצמי והביטוח של מנהלי תיקים, והם גם חייבים לדווח לנו אם הם חדלו לקיים תנאי מן התנאים שהביא אותם לקבל רשיון.

שרה קנדלר: העבירות האלה, אנחנו צריכים להפוך אותן לעבירות מנהליות.

אופיר פינס-פז: מה היקף העבירות שזהן מדובר?

אופיר פינס-פז: האם אלה עבירות שכיחות?

אופיר פינס-פז: מה עשיתם עם זה עד היום?

אופיר פינס-פז: העמדה לדין?

שרה קנדלר: עד היום לא העמדנו לדין.

דניאלה גורני: אני רוצה קצת לבאר בעניין הזה.

דניאלה גורני: שמי דניאלה גורני, ואני יועצת משפטית של הרשות לניירות ערך.

דניאלה גורני: בתחילה היקף הבעיה היה די נרחב.

דניאלה גורני: אנו פתחנו בחקירות פליליות, ובדרך כלל סגרנו תיקים משיקולים שונים - שיקולים של עבירות חדשות - וכדאי אולי לעשות בתחילה פעולות הסברה ולא לאכוף.

דניאלה גורני: לאחר מכן נתקלנו בבעיה של עבירות שהן קלות באופן יחסי למערך הגדול שצריך להיות מופעל סביב זה בהליך פלילי.

דניאלה גורני: גם בתי המשפט באיזה שהוא מקום מרגישים שלא בנוח בעבירות שבסופו של דבר הן חשובות מאד בתחום שלנו, אבל בקונטקסט הכללי הן עבירות קלות ביחס.

דניאלה גורני: בשנים האחרונות, היקף העבירה מצטמצם, אבל עדיין יש תמיד איזה שהוא שיעור מסוים של מאחרים.

דניאלה גורני: החשיבות של הדיווח בעיתויו, בעינינו הוא מאד חשוב.

דניאלה גורני: הון עצמי וביטוח של מנהל תיקים - זאת בעצם תווית הביטחון של הלקוחות שלנו במקרה של תביעות, וזלזול במילוי החובות האלה משאיר את הלקוחות בלי ביטחון.

אופיר פינס-פז: או אז, מה אתם מציעים?

אופיר פינס-פז: האם אנשים הורשעו בעבירות האלה בעבר?

דניאלה גורני: לא.

דניאלה גורני: לא הועמדו לדין ולא הורשעו.

אופיר פינס-פז: צריך להגיד את זה ברמת הגילוי הנאות - שלא הועמדו לדין ולא הורשעו.

דניאלה גורני: לא היה קנס, ופרקליטות המדינה לא העמידה לדין.

אופיר פינס-פז: מה גובה הקנס שאתם מציעים?

דניאלה גורני: אנחנו מציעים 15,000 שקל לחברות ו3,000- שקלים למנהלי תיקים שהם יחידים.

אופיר פינס-פז: ברור.

אופיר פינס-פז: מר אשר ספיר מאגוד לשכות המסחר, בבקשה.

ספיר: אני רוצה להסביר עוד קצת רקע מעבר לרקע, כדי שיהיה לך ברור במה מדובר פה.

ספיר: אשמח שהרבה חברי כנסת יידעו מה זה שוק ההון.

ספיר: לצערי הרב, חברי כנסת רבים אינם יודעים מה זה שוק ההון.

ספיר: אילו היו יודעים, היה נראה פה בארץ כמו בחוץ לארץ, שם תכף 'מזיזים' את שוק ההון - ריבית, בורסה - זה מאד חשוב להם; הם יודעים שזה חלק מהכלכלה.

ספיר: פה איש איננו שם לב לדברים האלה, ולכן זה נראה ככה.

ספיר: חברות היום, פירמות שרוצות לגייס הון, אין להן שום אפשרות - הן תלויות בחסדים של שני אנשים: גברת גליה מאור ומשפחת דנקנר.

ספיר: בארצות הברית, כל פירמה הולכת לשוק ההון.

ספיר: אזיי, עולה לה עוד אחוז, 2%, ויכולים לגייס הון.

ספיר: אינכם יודעים מה קרה פה בכלל.

ספיר: זו פשוט דרגה שתזין עוד יותר את המיתון במשק.

ספיר: מי שצריך כסף, אין לו מאין לקחת היום.

ספיר: פעם הייתה בורסה.

ספיר: הבורסה 'מתה' הרבה לפני המצב של המשק, בגלל כל מיני דברים: שיש פה ריכוזיות, אנשים 'גונבים ל'חברות הציבוריות; אף פעם לא העמידו לדין בעל חברה ציבורית - תמיד כל מיני 'דגי רקק'.

ספיר: אלה כל מיני דברים שמכבידים על שוק ההון - מכלול של דברים שאנחנו כל הזמן דנים בהם בוועדת הכספים.

אופיר פינס-פז: האם אתה מציע להחמיר באכיפה?

ספיר: כלל וכלל לא.

ספיר: אני בא להסביר קודם באילו חוקים מדברים.

אופיר פינס-פז: אני שואל אותך מה אתה מציע.

אופיר פינס-פז: הרושם שלי היה שאתה מציע להחמיר באכיפה.

ספיר: מה שאני רוצה להסביר בקשר לדברים האלה - מדובר פה בדברים מנהליים.

ספיר: מה פרוש דברים מנהליים?

ספיר: רואה החשבון איחר בכמה ימים בהגשת הדוח - לא קשור אלינו - הבנק שמנהל את קרן הנאמנות עשה שגיאה ב0.01-, 'בפסיק', וכתב שהקרן עלתה או ירדה.

ספיר: אלה דברים שבדרך כלל אינם קשורים לזה שמקבל את העונש.

ספיר: צריך להיות חוק, צריך להיות סדר.

ספיר: אבל אני רואה ב"קטע" הזה עניין של 'חליבה', פשוט - באים ואומרים: תשלם 20,000 שקל, 30,000 שקל, 40,000 שקל, על כל דבר קטן - שאלה דברים שהנה, היא עצמה העידה דברים שאני לא ידעתי, שהפרקליטות אינה מייחסת להם חשיבות.

אופיר פינס-פז: הבה נדבר עכשיו לגוף התקנות.

ספיר: לגופו של עניין: היום המצב שאף אחד כמעט איננו מרוויח; לכולם יש מלחמת הישרדות.

ספיר: חברה מקבלת פתאום לשלם 15,000 שקל, והיא יכולה כל שבוע לקבל על איזו 'שטות' אחרת.

אופיר פינס-פז: על מה?

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין בעבור מה הם צריכים לשלם.

ספיר: על מה?

ספיר: על זה שהבנק שניהל לו את קרן הנאמנות טעה ביום באיזה פסיק, פסיק של אחוז ,וכתב שהקרן עלתה ב0.02- במקום משהו אחר, לדוגמה.

אופיר פינס-פז: השאלה אם מדובר בטעויות במזיד –במכוון - או בטעויות בשגגה.

אופיר פינס-פז: האם ישנה ההבחנה בין זה לזה?

דניאלה גורני: חושבתני שאנו כלל איננו מדברים על אותו הדבר, עם כל הכבוד.

דניאלה גורני: פה מדובר במשהו מצומצם מאד - באיחורים בדיווח - בכלל אין מדובר בקרנות נאמנות, בכלל אין מדובר בטעויות של הבנק.

דניאלה גורני: מדובר באיחור בדיווח של מנהל תיקים: הוא צריך להגיש דוח, הוא צריך לדווח במועדים קבועים בתקנות, והוא צריך לדווח שחל אצלו שינוי.

אופיר פינס-פז: לדווח למי?

דניאלה גורני: לרשות לניירות ערך.

דניאלה גורני: בזה מדובר - זה הכול.

אופיר פינס-פז: אני רוצה נתונים: כמה מאחרים בדיווח מתוך כמה, בפרק זמן מסוים?

דניאלה גורני: בשנה הראשונה היה מספר גדול מאד, כ75%- איחורים; בשנה האחרונה היו פחות.

דניאלה גורני: בשנת 2000 היו בתחילה 18% איחורים, מתוך 145 חברות.

דניאלה גורני: חלק מהאיחורים עלו על חודש.

דניאלה גורני: השאלה היא כמובן של מדיניות - אפשר לומר שהאיחורים האלה נתונים לרצון הטוב.

דניאלה גורני: אנו מרגישים שבלי איזה שהוא אמצעי אכיפה, בעצם כל מנהל תיקים עושה כרצונו, ולנו אין כל יכולת לדעת את הנתונים ולהגן על ציבור המשקיעים.

דניאלה גורני: אחר כך תהיה למנהל תיקים איזו שהיא בעיה, והוא יגרום נזק ללקוח - לקוח לא יוכל לתבוע; יבואו אלינו ויגידו: איפה הייתם בהשגחה ובאכיפה של החובות?

דניאלה גורני: אנחנו חייבים למצוא איזה שהוא שקלול.

ספיר: אני מסכים, אבל בסך הכל זה דבר חדש שנכנס עכשיו: כל הנתונים האלה לא יהיו בשנה הבאה.

ספיר: זה יירד בהרבה - אני בטוח בכך.

ספיר: איני אומר שזה ייעלם כליל.

ספיר: אני רוצה לומר שברגע שיש קנס מנהלי, מה קורה כאן?

ספיר: בתור אזרח הטילו עליי - גם אם חושבני שאני חף מפשע - ללכת לבית משפט.

ספיר: עולה לי שכר עורך דין, עולות לי עלויות אחרות - אני איני יכול אף פעם להתגונן מול דבר כזה.

ספיר: הבינו נא מה שאתם עושים פה.

דניאלה גורני: אבל אם אין קנס מנהלי, לוקחים אותך לבית משפט - בכל מקרה זה עולה לך שכר עורך דין.

אופיר פינס-פז: לא, לא.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא לקח לבית משפט עד היום.

ספיר: לא.

ספיר: אבל שייקחו אותי! מה ברצוני להגיד?

ספיר: אני אומר, 15,000 שקל זה הרבה מאוד כסף.

אופיר פינס-פז: כמה אתה מציע?

ספיר: אני מציע 5,000 שקל.

דניאלה גורני: על חברה?

ספיר: את יודעת שהחברות שלנו היום מפסידות ושאף אחד איננו מרוויח?

ספיר: מה זה חברה?

אופיר פינס-פז: מה זה יחיד?

דניאלה גורני: מנהלי תיקים - כל אדם, כל יחיד שהוא מנהל תיקים, חייב ברשיון, וכל מנהל תיקים חייב לעבוד במסגרת חברה.

דניאלה גורני: כך קובע החוק.

ספיר: זה קנס כפול - זה היחיד שעובד בתוך חברה.

אופיר פינס-פז: אהה, זה קנס כפול?

אופיר פינס-פז: זה לא האחד או האחר?

דניאלה גורני: לא.

דניאלה גורני: זו חובה נפרדת.

דניאלה גורני: הנקודה, גם בקנסות האלה, שאנחנו מדברים על קהל שיש בו באמת חברות קטנות יותר וחברות גדולות יותר.

דניאלה גורני: השאלה באמת איך מוצאים איזה שהוא קנס שיהיה מרתיע דייו כלפי חברה גדולה יותר, והיא לא תבוא ותאמר: אוקי, עולה לי 15,000 שקל - זה אצלי נבלע בתוך ההוצאות; 'שווה' לי לאחר בדיווח.

אופיר פינס-פז: אזיי - כל יום נוסף, עוד 250 שקל.

דניאלה גורני: לא.

דניאלה גורני: זה לגבי משך האיחור.

דניאלה גורני: זה לגבי האיחור המצטבר.

אופיר פינס-פז: עד מתיי, דרך אגב?

ספיר: בלי סוף.

דניאלה גורני: עד למילוי החובה.

ספיר: או אז, זה לא 15,000 שקל.

ספיר: זה נהיה 50,000 שקל.

יפעת רווה: אני רוצה לציין לגבי עבירה נמשכת.

יפעת רווה: עקרונית, עבירה נמשכת אפשר לעשות בלי הגבלה, ואז הרשות יכולה - באופן תיאורטי - שלא לעשות שום דבר, לבוא אחרי שנתיים ולהגיד: הנה, בואו, 700 ימים - קנס נמשך.

יפעת רווה: פה לא עשינו ככה, וזאת המדיניות בעבירות מנהליות.

יפעת רווה: אנחנו דורשים שקודם כל יוטל קנס מנהלי על עצם העבירה, והקנס המנהלי הזה מהווה בעצם אזהרה, וגם יירשם בו שאדם צריך לשלם את הקנס.

יפעת רווה: אם הוא ממשיך - אחרי שנתנו לא את ההתראה הזאת הוא ממשיך שלא לשלם - אזיי בוודאי שבעבור כל יום נוסף, הגיוני שהוא יקבל קנס נוסף.

אופיר פינס-פז: עד מתיי?

יפעת רווה: עד שהוא ישלם.

יפעת רווה: הוא צריך לשלם.

ספיר: ואם רואה החשבון שלו בבית חולים או משהו כגון זה?

יפעת רווה: כי אז, שיבוא בדברים עם הרשות - במקרה הזה זה רק דיווח.

יפעת רווה: הוא אינו צריך לשלם - הוא צריך לדווח.

אופיר פינס-פז: אבל הוא איננו יכול לדווח.

דניאלה גורני: או אז, שיפנה לרשות, או שיפנה לבית המשפט.

ספיר: אזיי הוא אומר שאין שיקול דעת.

דניאלה גורני: בוודאי שיש שיקול דעת - היא איננה חייבת להטיל קנס מנהלי.

דניאלה גורני: זה כתוב בחוק העבירות המנהליות.

דניאלה גורני: בחוק העבירות המנהליות נאמר שהמפקח, מי שאחראי על זה, רשאי להטיל קנס מנהלי.

דניאלה גורני: בעניין הזה בוודאי שיש שיקול דעת.

דניאלה גורני: לכן הדוגמה שהובאה, של מישהו שמאחר ביום, זה עניין של שיקול דעת של הרשות, שהרשות לא תקנוס בכלל אם הוא אחר ביום או בחצי יום - ומייד דיווח.

אופיר פינס-פז: יש להם שני תמריצים: אחד, שהם צריכים להגן על הלקוח.

אופיר פינס-פז: התמריץ השני זה שהם צריכים להגן על התקציב שלהם, הגרעוני.

דניאלה גורני: הקנסות נכנסים לאוצר המדינה.

דניאלה גורני: אנו איננו מפיקים מזה במישרין דבר.

דניאלה גורני: אנחנו צריכים פשוט איזשהו אמצעי אכיפה.

אופיר פינס-פז: לא, לא.

אופיר פינס-פז: אני תמים דעים עמך שאתם צריכים אמצעי אכיפה.

אופיר פינס-פז: לשכת עורכי הדין, בבקשה.

יהודה מנדא: אני חייב להגיד, אני מצר על כך - וזה איננו הפורום להעלות את זה, אבל אגיד זאת עד שאולי מישהו יום אחד ישתכנע שהשיטה שבה התקנות באות, והוועדה יכולה או לאשר או שלא לאשר - חבל שזה המצב.

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע לשנות?

יהודה מנדא: התחושה שלי היא שהקנס, על פי סעיף 2(א), הקנס על עצם האיחור הוא גבוה מדיי; לעומת זאת אני מרגיש שהקנס על העבירה הנמשכת הוא אולי מועט.

יהודה מנדא: כלומר, עצם העובדה ש'פספסת', לפעמים ביום או ביומיים, והרשות מחליטה להחמיר - כי היא רוצה שתשמש דוגמה והרתעה וכן הלאה - הקנס הוא באמת מאד גבוה, ואף אחד, גם מנהלי התיקים הגדולים, 15,000 שקל זה "המון" כסף גם בשבילם.

יהודה מנדא: מאידך גיסא, אם כבר אתה - מאחר שהתרו בך על כך שאתה מאחר, כלומר, אתה יודע שאתה מאחר, ועוד שלחו לך מכתב על כך שאתה מאחר - ובכל זאת אתה ממשיך לאחר, אז זה כבר ברמה של אי תשומת לב לרשות ולחובות הדיווח שבהם אתה חייב ומשום זלזול ברשות, ואז יש הצדקה לדעתי לקנס יותר מסיבי.

דניאלה גורני: העניין הוא שנשמעה נימה כאילו הוא מזלזל ברשות או פוגע ברשות.

דניאלה גורני: אין מדובר לא בזלזול בנו - אנחנו רואים את עצמנו כמייצגי ציבור המשקיעים; אנו חייבים לתת לו את השירות, ומצופה מעמנו שאנחנו נקיים את הוראות החוק.

דניאלה גורני: מדובר בזלזול בחובות המהות.

אופיר פינס-פז: כמה זמן ארך לכם להכין את התקנה הזאת?

דניאלה גורני: חודשים אחדים.

אופיר פינס-פז: אני רק רוצה שתדעו - שר המשפטים מאיר שטרית שלח לי את זה ב6- בנובמבר; זה הגיע אליי ב11- בנובמבר, והיום ה15- בנובמבר.

אופיר פינס-פז: נשמח אם תעמדו בקצב שלנו.

יפעת רווה: האמת היא שזה היה מוכן; זה היה צריך אישור פורמלי של השר החדש.

אופיר פינס-פז: אני מציע לכם מספר הצעות, ואני מציע לכם לקבלן.

אופיר פינס-פז: הקנס יהיה 10,000 שקל לתאגיד.

אופיר פינס-פז: עניין היחיד - אני איני מבין אותו.

איטה שוחט: הכוונה כאן ליועץ השקעות עצמאי.

אופיר פינס-פז: אם כן, מדוע אינכם כותבים זאת?

איטה שוחט: משום שהוא הגדיר זאת כך.

אופיר פינס-פז: האם אין כאן כפל קנס?

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין.

איטה שוחט: אין כאן כפל קנס.

אופיר פינס-פז: אוקי.

אופיר פינס-פז: או אז, זה התיקון היחיד שלי.

אופיר פינס-פז: אם אתם מסכימים, אפוא, אנחנו מאשרים.

איטה שוחט: "זו הצעה שאי אפשר לסרב לה.".

אופיר פינס-פז: ואני לא אעלה את הקנס, הקנס המתמשך.

ספיר: לא! איני סבור שיש צורך, כי זה לא תמיד באמת נובע מזלזול.

ספיר: חלק מהם זה בגלל אונס, או כל מיני דברים אחרים.

ספיר: אינני חושב שמאן דהו רוצה לשלם קנסות בשל דברים כאלה.

ספיר: הבעיה היא לגבי אדם שהוא חף מפשע - נגיד שיש ויכוח בינינו, שהוא באמת אנוס - יש לו סיבה.

ספיר: את מחייבת את האחד הזה ללכת לבית משפט ולקחת עורך דין.

דניאלה גורני: אבל ברגע שיש לך שיקול דעת, הבעיה פחות חמורה.

אופיר פינס-פז: לו אני הייתי יועץ השקעות, והייתי רואה מראש שלא אעמוד בזה, כי אז הייתי 'מרים טלפון', כותב מכתב ואומר: אני מראש לא אוכל.

אופיר פינס-פז: אם זה יהיה סביר והגיוני, יגידו לך: אדוני, תגיש תוך זמן סביר.

אופיר פינס-פז: ראה, אם תגיד שאתה מאחר בחודש-חודשיים, ודאי שאיש לא יאשר לך זאת.

אופיר פינס-פז: אבל אם האיחור הוא של יום-יומיים, אני מאמין שאף אחד לא יסרב לך.

אופיר פינס-פז: התקנות מאושרות.

אופיר פינס-פז: לא השתנה שום דבר חוץ מהשינוי של מ15,000- שקל ל10,000- שקל.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: הנני נועל בזאת את ישיבת הוועדה - ועדת חוקה, חוק ומשפט.