הוועדה המשותפת לעניין הצעת חוק נתוני אשראי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 17, 2001-07-03 09:00

אברהם פורז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת החוקה ולוועדת הכלכלה לעניין חוק שירות נתוני אשראי.

אברהם פורז: הכוונה המקורית שלי הייתה שהבוקר יתקיימו הצבעות על הצעת החוק.

אברהם פורז: אתמול בשעות הבוקר פנה אלי יו"ר ועדת חוקה חוק ומשפט, חבר הכנסת אופיר פינס, והציג בפני את המסמך הזה שאני מחזיק בידיי, דין וחשבון לשנת 2000 , נקודות האחיזה ופיקוח מטעם משרד המשפטים, רשם מאגרי המידע.

אברהם פורז: זה מסמך שנערך ע"י עורכת דין רשמת מאגרי המידע.

אברהם פורז: הוא גם הראה לי פסקה, שאני קורא אותה בפניכם ברגע זה: היחידה, יחידת מאגרי המידע, אף השתתפה בהליכי החקיקה בקריאה שניה ושלישית של חוק שירות נתוני אשראי בהיבטים הנוגעים להגנה על הפרטיות.

אברהם פורז: החוק המוצע הינו בעל השלכות רחבות ביותר על הגנת הפרטיות, ובעל פוטנציאל גבוה מאד לפגיעה בה.

אברהם פורז: השאיפה היא, שהחוק ייתן להגנה על הפרטיות את המעמד הראוי לה גם במסגרת חוקים שהאינטרס הכלכלי (ביטוח שוק האשראי הציבורי, הגנה בפני חובות אבודים), העומדים בבסיסם, נוגדים את אינטרס הציבור וכוונת המחוקק בהגנה על הפרטיות.

אברהם פורז: פסקה נוספת בעמוד אחר מדברת, ברוח אחרת, על כל מיני מאגרי מידע בלתי חוקיים, זה כנראה מישהו שפרסם מידע באינטרנט: במצב המשפטי הקיים, בטרם הסתיימה חקיקת חוק נתוני אשראי, מצאתי כי אין מניעה לאשר את רישום המאגר, כל עוד מקורות המידע שלו עולים בקנה אחד עם עקרון פומביות הדיון המשפטי, והמידע עצמו תואם במדויק את המידע שניתן לעיין בו על פי עיקרון זה, ושפרסומו ברבים אינו אסור.

אברהם פורז: כאן המקום להעיר כי מצב משפטי זה עלול להשתנות עם גמר הליכי החקיקה של חוק נתוני האשראי.

אברהם פורז: במילים אחרות, מאגר המידע יצטרך להתיישב עם הוראות החוק או לחדול מכל פעילות.

אברהם פורז: אני רוצה למחות באזני משרד המשפטים על הזיג זג.

אברהם פורז: אני חושב שזה פשוט בלתי נסבל שהצעת חוק ממשלתית מצד אחד מגיעה לוועדה, מתקיימים פה עשרות ישיבות, אנחנו מקדישים לזה מאמץ אדיר, ובמקביל, גורם בכיר במשרד המשפטים, מעביר לוועדה אחרת כאן, מסמך שבו הוא תוקף את החוק ואומר, שהוא נוגד את אינטרס הציבור והכוונה היא להגן על הפרטיות.

אברהם פורז: אנחנו לא חיים בדיקטטורה שבה כולם נדרשים בפה אחד, אבל אני חושב שאתם צריכים לעשות סדר במשרד המשפטים.

אברהם פורז: אני עמל פה חודשים ושנים על הדבר הזה, מחר כל אחד ינפנף במסמך הזה ויגיד לי לראות מה אומרים משרד המשפטים על החוק עצמו.

אברהם פורז: אם זו הייתה הצעת חוק פרטית שלי, אז אפשר להגיד שהשתגעתי, או חבר כנסת אחר השתגע.

אברהם פורז: אבל אם זה בא מגורם בתוך משרד המשפטים, אני רואה את זה בחומרה רבה.

אברהם פורז: אני מתכוון גם לכתוב מכתב לשר המשפטים על דרך הטיפול בעניין הזה, ואין לי אלא להביע את אכזבתי ומחאתי.

אברהם פורז: כמובן שבהיעדר חקיקה מסודרת אז כל מיני חאפרים, אם רוצים או לא רוצים, עושים את זה בדרך אחרת.

אברהם פורז: גם בתחום השידור, אנחנו לא נותנים רישיונות שידור לרדיו, אבל יש מאות תחנות פיראטיות.

אברהם פורז: אז אם זה עדיף, אז בסדר, אבל אם זה עדיף שבהוצאה לפועל יגבו 15% מהחובות והיתר או שימחלו על החוב או שתהיה גבייה באמצעות חברות פרטיות בשיטות של מאפיה, אם זה יותר טוב אז בסדר.

טנה שפניץ: לא שאני כל כך מאושרת מצורת הניסוח, אבל לגופו של עניין, זה בוודאי חוק שפוגע בפרטיות, ובגלל זה יש לו את העיוותים שלו.

טנה שפניץ: עקרונית זה נכון, אז יש פה משאלה שלא נרחיק לכת ונשמור על הפרטיות כמו שצריך, ואת זה אנחנו מכבדים.

טנה שפניץ: לגבי הניסוח, אולי היה לי משהו יותר מוצלח.

טנה שפניץ: אבל אני חושבת שלגופו של עניין, אנחנו עושים פה חוק שפוגע בפרטיות, ואני לא רואה בזה עילה ובעיה לשום דבר.

טנה שפניץ: גוננו טוב על הפגיעה בפרטיות במסגרות שלנו.

אברהם פורז: יש פה עוד הערה, יש צורך בשיתוף פעולה בין היחידה והכנסת גם בעתיד, וכמו כן יש לתת את הדעת לגבי שיתוף היחידה גם בחקיקה נוספת שיש לה השלכות על זכות האדם להגנה על פרטיותו וכו'.

אברהם פורז: לפי מיטב ידיעתי, הגברת טפיירו ישבה פה כמה פעמים, אסרתם עליה לבוא?

אברהם פורז: מבחינתי יכול לבוא גם מחלק התה מטעם משרד המשפטים, אם אתם חושבים שיש לו מה להגיד בעניין הרלוונטי.

יוסי כץ: אני מקווה שאתה לא רוצה לבקש משר המשפטים להעמיד אותה לדין משמעתי על הדבר הזה?

אברהם פורז: בתזמורת כל כלי מנגן דבר אחר אבל לא כל אחד מנגן יצירה אחרת.

יוסי כץ: אני חושב שהגענו לרגע האמת.

יוסי כץ: אני קודם כל מאד מעריך את העמל הרב שהושקע על ידך בגיבוש הצעת החוק.

יוסי כץ: אני לא אומר שזה כבבת עינך, אבל אמרת שזו הצעת חוק ממשלתית, זה נכון, אבל ההזדהות שלך עם הצעת החוק הזו הייתי אומר, עולה בצורה מאד ברורה לאורך כל הדיון.

יוסי כץ: ראית בזה, ללא ספק, לא את גולת הכותרת של פעילותך בשנה האחרונה, אבל ראית בזה את אחד הדברים ממעשי החקיקה חשובים שלך.

יוסי כץ: אני אומר לך את עמדתי כמי, שאני חושב, מדבר גם בשם חברי ועדה אחרים.

יוסי כץ: הצעת החוק הזו היא הצעה על אמת קשה מאד להחלטה ולהכרעה מבחינה ערכית.

יוסי כץ: משולבים פה גם נושאים עקרוניים כמו צנעת הפרט, וגם נושאים כלכליים, גם נושאים שלהדיוט כמוני אין תשובה ברורה, האם בתנאיה של מדינת ישראל, כששמים על כפות המאזניים את הערך שנפגע של צנעת הפרט, מול הערכים שאנחנו זוכים בהם כתוצאה מהצעת החוק הזו, אולי דווקא הוזלת הלוואות באופן משמעותי ודירוג אשראי שיש לו השלכות כלכליות חשובות.

יוסי כץ: אלה שני דברים שנמצאים על כפות המאזניים ולפעמים אתה צריך להכריע בכיוון אחד משום שאתה חושב שהתועלת שתצמח רבה מהסיכונים שאתה לוקח.

יוסי כץ: אני עצמי אומר לך במלוא הכנות, אני עדיין בשלבים של התלבטות מסוימת.

יוסי כץ: אם תביא את הצעת החוק בנוסח שאומר, יימסר מידע חיובי, אלא אם האיש אומר אני לא רוצה.

יוסי כץ: אני קורא לזה שיטת רפול ואני אסביר מדוע.

יוסי כץ: בתלושי השכר של אנשי צבא הקבע, נכתב, אתם תורמים לליב"י 100 ₪ אלא אם תודיעו אם אתם לא רוצים לתרום.

יוסי כץ: אנשי הקבע אמרו, מה אני אסתבך עם המנגנון הממשלתי?

יוסי כץ: זו אופציה שיש לה רוב מוחלט בוועדה ואני חושב שגם אתה מבין שזו אופציה שלא תעלה יפה.

יוסי כץ: לעומת זאת, יש שתי הצעות ששווה מאד לבדוק אותן בצורה רצינית , והייתי אומר אפילו לא בכל הפורום הזה.

יוסי כץ: הייתי מציע לך, ואני אומר לך בשיא הרצינות, צוות הכי קטן שיכול להיות, לשבת בחדר ולעשות עימות, וסליחה שאני אומר את זה.

יוסי כץ: הייתי שם את מנכ"ל בנק הפועלים, מנכ"ל בנק לאומי, את גיורא או מישהו אחר שמייצג את העמדה ההפוכה, עם שניים שלושה- - -

אברהם פורז: צריך גם נציג לפושטי הרגל.

יוסי כץ: עושה עימות ומגיע לוועדה עם הצעה מגובשת.

יוסי כץ: או אומר לעצמו, אני שם שתי אופציות להצבעה במליאת הכנסת, נואם אחד נואם עבור אופציה אחת, נואם שני עבור אופציה שניה וחברי הכנסת מחליטים בהצבעה באיזה אופציה הם בוחרים.

יוסי כץ: הלא ממילא אם תהיה הסתייגות, זה מה שיקרה.

יוסי כץ: אני מציע לך את זה כי אני אומר לך במלוא הכנות, אם תביא להצבעה את האופציה של שיטת רפול, אני באופן אישי אעשה כל מאמץ כדי להפיל אותה.

יוסי כץ: אני לא רוצה להגיע לכיפוף ידיים בדברים האלה, הייתי רוצה להיות שלם עם עצמי כשאני מגיע להצבעה.

יוסי כץ: לכן אני מציע לך לנקוט בדרך הזו, ולא לדחות את הדיון סתם כך להתייעצות סיעתית, בטח לא כשמבקש ממך מישהו שהוא איננו חבר בוועדה, עם כל הכבוד.

יוסי כץ: ברגע שועדת הכנסת מינתה ועדה משותפת, אתה נמצא כאן כנציג ועדת הכלכלה, אבל אתה יו"ר הוועדה המשותפת, ואין לאף אחד סמכות לבקש התייעצות סיעתית בשם סיעת העבודה-מימד, או כל סיעה אחרת רלוונטית, אלא מקרב אלה שנמצאים כאן בישיבה וחברים בוועדה.

יוסי כץ: בעניין הזה הגברת טפיירו הופיעה כאן, העמדות האלה ידועות.

יוסי כץ: מה שקורה במשרד המשפטים, כל הכבוד, ראית שגם בממשלה לא הגיעו להכרעה סופית והניחו את הכדור בפתחנו.

יוסי כץ: לכן אני אומר, אם בא בחשבון, זה לנסות ולגבש משהו מוסכם.

יוסי כץ: אני הייתי מעדיף לעשות את העימות בצורה הכי חזיתית והכי ברורה, בין שניים שלושה גורמים הרלוונטיים לעניין הזה, וסליחה שאני כל כך בוטה, אבל אני מאמין שבאיזשהו מקום צריך לקבל החלטה.

אברהם פורז: חבר הכנסת כץ, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא, יש לנו שיטת עבודה פה, ואני משתדל לשמור עליה באופן מסודר, אנחנו מתקדמים ואנחנו בשלב של הצבעות, לא נקים עוד פעם ועדה פנימית, בוודאי לא נעשה ועדת גישור ופישור כי אני יודע בדיוק מה האינטרסים של שני הבנקים הגדולים וזה לטרפד את החוק הזה, זה ברור לחלוטין.

אברהם פורז: יש שם אינטרס עליון כלכלי לטרפד את חוק הזה.

מרינה סולודקין: זה אינטרס ציבורי.

אברהם פורז: מטעמים אלטרואיסטים, הם עושים את זה רק משום שהם חרדים לצנעת הפרט, אין להם שום אינטרס אחר.

אברהם פורז: אבל אני בן אדם חשדן מטבעי.

אברהם פורז: יכול להיות שאת מאמינה בתום לבך שזה פועל מתוך צנעת הפרט, ואת פוחדת לגבי עולים חדשים שלא יקבלו אשראי, גם כך הם לא מקבלים.

אחמד טיבי: שיקול כלכלי, זה שיקול פסול?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: זה בסדר גמור, שני הבנקים הגדולים מגנים על אינטרס כלכלי ראשון במעלה בעל חשיבות כלכלית רצינית מאד שמדובר בו בעשרות ומאות מיליונים של כסף.

אברהם פורז: הם גם מחליפים ביניהם אינפורמציה, אז הם גם לא צריכים את נתוני האשראי.

אלי מונטג: זה לא נכון.

אברהם פורז: למה הממונה על ההגבלים אומר שכן?

אלי מונטג: אז הוא אומר, ואני אומר שלא.

אברהם פורז: אז הוא לא יודע מה הוא אומר, עוד יחידה ממשלתית שלא יודעת מה היא עושה.

טנה שפניץ: זה בנק ישראל, הנגיד עצמאי, כפי שידוע לך.

אברהם פורז: גם הוא מקבל משכורת כמוני מקופת ציבור?

אברהם פורז: לכן, חבר הכנסת כץ, אני לא נאיבי, גם אנחנו יודעים שיש פה מערכת אדירה של שתדלנות שהיא לגיטימית לגמרי, גם יש חרושת של שמועות, כמו למשל שאני עומד לפרוש ולהקים בעצמי משרד לנתוני אשראי.

אברהם פורז: גם את זה כבר אמרו לי.

יוסי כץ: לא הקמת כבר?

טנה שפניץ: אפשר להצטרף?

אברהם פורז: על מנת לאסוף מידע בהסכמתם של אנשים, לא צריך את החוק הזה.

אברהם פורז: אם אני היום אתן פתק, כמו ביטול סודיות רפואית.

אברהם פורז: היא קיימת אבל אם תיתן פתק ויתור, אתה יכול לבוא לכל מוסד רפואי עם הפתק ולקבל אינפורמציה.

אברהם פורז: אם אני רוצה היום להקים חבה שתיתן אינפורמציה בהסכמת לה שעושים עליהם, לא צריך את חוק הזה.

אברהם פורז: אני טועה?

אברהם פורז: אם אדם מוותר על פרטיות ונותן אישור, תאספו עלי מיד, אז אין בעיה.

אברהם פורז: זה לא קטינים שבית המשפט מגן עליהם מפני עצמם.

אלי מונטג: במידע שלילי אף אחד לא מדבר על הסגרה.

טנה שפניץ: רק מידע חיובי.

אברהם פורז: אני מדבר רק על מידע חיובי.

אברהם פורז: גם חבר הכנסת כץ לא נגד מידע שלילי.

אברהם פורז: יהיו פה שלוש אלטרנטיבות שינוסחו בצורה מאד ברורה, ואלו הן, אני מאד מבקש שזה יהיה ברור.

אברהם פורז: אלטרנטיבה ראשונה היא האלטרנטיבה המקורית שהתגבשה פה בוועדה לפני פרוץ האינתיפאדה.

אברהם פורז: האלטרנטיבה הזו אומרת שמי שלא רוצה שימסרו עליו נתונים חיוביים פונה, בתקופה מסוימת לאחר פרסום החוק, יהיו פרסומים בעיתונות, לרשם שנותן רשיון לחברות האלה, ואומר, אל תאספו עלי נתונים.

אברהם פורז: הרשם מודיע לכל החברות, ובזה זה נגמר, הוא לא חלק מהמסחר.

אברהם פורז: זו אלטרנטיבה ראשונה שתעמוד להצבעה.

אברהם פורז: האלטרנטיבה השניה היא האלטרנטיבה האומרת, לעולם לא יימסר מידע חיובי אלא בהסכמתו מראש של האיש, שזה בעצם לא משנה את המצב המשפטי, גם היום בהסכמה אפשר, וזו אלטרנטיבה.

אברהם פורז: אין מידע חיובי, רק מידע שלילי.

טנה שפניץ: לא ייאסף ולא יימסר.

אברהם פורז: לא אוספים ולא מוסרים, יש רק מאגר למידע שלילי.

אברהם פורז: לאלטרנטיבה השלישית שאני קורא לה אלטרנטיבת שיטרית, כי היא הוצעה על ידי שר המשפטים בדיונים שהיו בממשלה לפני שהיה שם מהפך

טנה שפניץ: אלי ישי בעצם הציע אותה.

טנה שפניץ: באחת מישיבות הממשלה.

אברהם פורז: נקרא לה אלטרנטיבת הממשלה (שחזרה בה), האלטרנטיבה הזו אומרת שיש שתי נקודות יציאה.

אברהם פורז: הנקודה הראשונה זה שמודיע אל תאספו עלי, והנקודה השניה ששחרור המידע, אחרי שנאסף, ייעשה רק בהסכמתו של האדם שלגביו אוספים.

אברהם פורז: קרי, אם אני הולך לפתוח חשבון בבנק חדש, ואני רוצה אשראי ומנהל הבנק האשראי אומר לי, אתה רוצה אשראי, תן לנו אפשרות לפנות ולקבל מידע, ואני אומר, לא אז לא, כן אז כן.

יוסי כץ: מה התחנה הראשונה?

יוסי כץ: האיסוף?

אברהם פורז: אלה שתי תחנות יציאה והאלטרנטיבה השלישית, שהיא לא קיימת זה לזרוק את כל החוק לפח, אבל לגבי מידע שלילי, אני מניח שאין מחלוקת, ממילא יש היום רשימות של חשבונות מוגבלים שמותר לפרסם.

אברהם פורז: אני מניח שכולם רוצים לדעת על אנשים שפשטו את הרגל, רימו וכו'.

אברהם פורז: במקביל יש את החוק שלי שמשווה את פעילות העסקית של אדם פרטי, למצב של תאגיד ולא נותן לו הגנה.

יוסי כץ: לא הבנתי את האלטרנטיבה שמפרידה בין איסוף לשחרור מידע.

יוסי כץ: באיזה צורה האיסוף נעשה ?

יוסי כץ: אלא אם האיש מתנגד?

אברהם פורז: כן.

אברהם פורז: האיסוף נעשה בלי הסכמתו.

אברהם פורז: האיסוף נעשה כמו שיטת רפול, אם לא הודעת כלום, אוספים עליך, אבל עדיין אתה יכול, גם אחרי שאספו עליך, בלי הסכמתך, מידע לא ישוחרר, הוא יישאר במאגר של החברה, צפון חבוי ובלתי גלוי עד שתסכים, אם תסכים.

אברהם פורז: אלה שלושת האלטרנטיבות.

יוסי כץ: יש לי הצעה: תמחק את האלטרנטיבה הראשונה שמדברת על פנייה בעיתונים ומי שרוצה להתנגד שיודיע וכו', תמחק אותה.

יוסי כץ: תציג בפני המליאה שני נוסחים, נוסח א', לא יימסר מידע חיובי אלא בהסכמה מראש.

אברהם פורז: בשביל זה לא צריך את החוק הזה.

יוסי כץ: אני מציע לך במקום שנצביע נגדך, ואתה תגיש הסתייגות.

אברהם פורז: יש לי מסורת להפסיד בהצבעות.

אברהם פורז: אם הייתי מתייאש מהעניין הזה, כבר מזמן לא הייתי פה.

יוסי כץ: אני רוצה להיות הגון כלפי הציבור.

יוסי כץ: רוב הציבור יאמר לך שההכרעה שלו היא בין שני האלטרנטיבות.

יוסי כץ: אחד, לא יימסר מידע חיובי אלא בהסכמה מראש, שתיים, הצעת משרד המשפטים להפריד בין איסוף ומסירת מידע, איסוף, אלא אם האיש מתנגד, מסירת מידע, רק אם הוא מסכים.

יוסי כץ: אני מציע לך, שים את שתי האופציות, לא נציג את זה כדבר של כיפוף ידיים.

יוסי כץ: ישכנעו המשכנעים את חברי המליאה, והמליאה תחליט.

אברהם פורז: בין הורסיה שלי, שברגע שלא הודעת אוספים עליך ואי אפשר לשחרר בלי הסכמתך, לבין מה שאתה אומר, יש אלטרנטיבה שהוצעה באמצע.

אברהם פורז: אתה לא מתקדם לקראתי, אתה רק מקשה עלי.

אברהם פורז: אתה לא עושה פשרה בכלל, אלא אתה עושה מה ששלך שלך, ומה ששלי גם שלך.

יוסי כץ: ככה תמיד נהגתי.

יוסי כץ: זה תמיד טוב לנהוג כך.

יוסי כץ: ההבדל בין השניים, שאם אתה בא עם הצעה שלך, אנחנו צריכים להצביע.

יוסי כץ: יכולה להיווצר סיטואציה שבה, הצעת הוועדה תהיה אופציה שתיים, לא יימסר מידע חיובי אלא בהסכמה מראש, והסתייגות חבר הכנסת פורז תהיה אחת משתי האופציות, או אחת, או שלוש.

יוסי כץ: אני מציע לך כלי אחר.

יוסי כץ: בוא לא ניצור את זה כמצב שבו מצביעים על הסתייגות של מישהו, ניתן לחברי הכנסת להכריע בין שתי אופציות.

יוסי כץ: תאמין לי שבסופו של דבר זה הרבה יותר צודק, זה הרבה יותר נכון, ואז 120 חברי כנסת נבחרו באמת בין שתי האופציות האמיתיות , ולא כהסתייגות.

אברהם פורז: אפשר להביא למליאה שלוש גרסאות אם אתה רוצה, בלי רוב ומיעוט.

יוסי כץ: אני אתנגד באופן אישי אבל חבריי יחליטו מה שהם רוצים.

אברהם פורז: חבר הכנסת פינס, אני רוצה להגיד לך שבהעדרך הובאה תרעומת על ידי חבר הכנסת כץ על פנייתך אלי אתמול להתייעצות סיעתית.

אברהם פורז: ביקשת ממני אתמול דחייה, אמרתי לך שאני לא יכול לדחות אבל אמרתי לך שזכות

אברהם פורז: כם לבקש התייעצות סיעתית ואם אתה אומר לי שתבקשו התייעצות סיעתית אני אדחה, כי זה מה שהתקנון מחייב אותי.

אברהם פורז: אני לא אקבע שההצבעה תהיה אחרי רבע שעה, מה שעושים לפעמים, אלא אני אתן התייעצות סיעתית אמיתית.

אברהם פורז: על זה הובעה תרעומת על ידי חבר הכנסת כץ, והוא אמר שאתה לא היית מוסמך לבקש התייעצות סיעתית.

אופיר פינס-פז: ביקשתי אתמול מחבר הכנסת פורז שהוא ראש הוועדה המשותפת של ועדת כלכלה וחוקה, והפניתי את תשומת ליבו לעובדה שרשמת מאגרי המידע של משרד המשפטים הכינה דו"ח, לא רק על החוק הזה, אלא דו"ח שנתי שלה.

אופיר פינס-פז: במסגרת הדו"ח זה יש התייחסות להצעת החוק הזו וההתייחסות היא ביקורתית.

דלית דרור: היא גם הייתה פה ואמרה את זה.

אופיר פינס-פז: במקרה קבעת דיון בוועדת החוקה על כל הדו"ח למחר, כך נקבע בסדר היום.

אופיר פינס-פז: אז הפניתי את תשומת ליבו של פורז ואמרתי שאני מבקש שמקרי ועדת הכלכלה בוועדה המשותפת גם יבואו לדו"ח, והוא אמר לי שזה בלתי אפשרי, יש לנו ישיבת ועדה.

אופיר פינס-פז: אמרתי לו שאני מבקש שיתאפשר לקיים דיון גם באספקט הזה בוועדת חוקה ואני מבקש שההצבעות שמיועדות להיות, יידחו.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת פורז אמר לי שאין לו בעיה עם זה והדרך היחידה לעשות את זה, זה לבקש התייעצות סיעתית, אני לא הצעתי התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: נכון, אני אמרתי לך.

אופיר פינס-פז: הצעתי דחייה.

אופיר פינס-פז: הטכניקה של התייעצות סיעתית היא טכניקה ידועה, יש לה כללים והכללים קשורים לחברי הוועדה.

אופיר פינס-פז: באתי אליך כיו"ר ועדת חוקה שמייצג את חצי הוועדה המשותפת הזו באופן פורמלי, וחשבתי שזה יהיה נכון.

אופיר פינס-פז: אלא אם כן יש דחיפות עצומה להצביע היום, אם אין דחיפות אז לדעתי שווה לשמוע בוועדת חוקה את הדיון.

אופיר פינס-פז: הרי בסמכותך לדחות גם אם לא מבקשים ממך.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך למה הצעתי לך התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: אני כבר דחיתי כמה פעמים את הדיונים ואני יודע שבחוק הזה יש מתח רב וגם יש גיוס ואנשים באים.

אברהם פורז: אני לא רוצה לעשות להם אזעקת שווא, כל פעם להביא אותם לפה ולהגיד להם שאני דוחה, זה לא הגון.

יצחק גאגולה: אבל זה גם לא הגון להביא לנו הצעות חדשות, עם כל הכבוד, את מה ששמענו היום, לא שמענו לפני כן.

אברהם פורז: את מה לא שמעת?

יצחק גאגולה: לא דברנו על האפשרויות שעלו פה עכשיו, לא דברנו על זה בישיבות הקודמות.

אברהם פורז: לא דברנו?

אברהם פורז: צר לי, או שלא היית או שלא הבנת, או שני הדברים כאחד.

יצחק גאגולה: לא שמענו את מה שחבר הכנסת יוסי כץ הציע.

אברהם פורז: זה לא פרוצדורה של דיוני ועדה להקים צוות פישור בין הבנקים לבין המעונינים האחרים שימליצו לוועדה מה לעשות.

אברהם פורז: זה לא בדיוק חקיקה במסלול הרגיל שאני יודע, אלא אם כן יש דברים שאני לא יודע.

אברהם פורז: אבל לא רציתי להשתמש סתם בסמכותי לדחייה, מה גם שאני רוצה לשרוף את האופציה של התייעצות סיעתית כי אני לא רוצה שהיא תתעורר בפעם הבאה.

אברהם פורז: קבענו שהדחייה היום היא מחמת התייעצות סיעתית, ואני מניח שאתם מבקשים את זה שניכם?

יוסי כץ: לא.

אברהם פורז: אתה רוצה הצבעה עכשיו?

אברהם פורז: אני חושב שיש בעיה במובן הזה כי לדעתי חלק מחברי הכנסת גם קראו את העיתון ושמעו אותי כשאמרתי שיבקשו היום התייעצות סיעתית ולכן ההצבעה נראה שלא תתקיים.

אברהם פורז: אז אני חושב שההגינות מחייבת- - -

יוסי כץ: אני לא מתכוון לבקש התייעצות סיעתית.

יוסי כץ: מותר לי לבקש ממך לעשות הפסקה של חמש דקות.

אברהם פורז: לי אין בעיה, גם אני יכול לבקש התייעצות סיעתית, הרי אני לא צריך אתכם בשביל זה.

אברהם פורז: גם אני יכול לבקש התייעצות סיעתית ולדחות את ההצבעה, אני לא צריך שמישהו מכם יעשה לי טובה ויבקש התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: מהבחינה הזו אין לי בעיה לפרוצדורה.

אברהם פורז: אני יודע שחלק מחברי הכנסת שפנו אלי אתמול ושאלו אותי אם תתקיים ההצבעה, אמרתי להם שהולכים לבקש התייעצות סיעתית היום.

אחמד טיבי: אני מבקש התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: אני מודה לך חבר הכנסת טיבי ביקשת התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: חילצנו את הפרוצדורה.

אברהם פורז: לאור העובדה שחבר הכנסת טיבי ביקש התייעצות סיעתית וגם לאור העובדה שאתמול אמר לי חבר הכנסת פינס שיש כוונה לבקש התייעצות סיעתית, ולא בדקתי אז אם הוא פועל בסמכות או ברשות, חשבתי שיש ביניכם הבנה בסיעה, שאם מישהו מבקש אז אחרים יתנו לו גיבוי אבל אני לא מתערב בענייניהם של סיעות אחרות.

אברהם פורז: לכן ההצבעה לא תתקיים היום, היא תתקיים בשבוע הבא ביום רביעי ב- 09:00.

אברהם פורז: האלטרנטיבות יוצגו אז.

אברהם פורז: זו התייעצות סיעתית לכל המפלגות והסיעות, לא תהיה התייעצות סיעתית נוספת כך שאף אחד לא יבוא אלי ביום רביעי הבא ויבקש התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: עכשיו נישאר לראות אם הנוסחים מתאימים לקרת ההצבעה, ותתקיים הצבעה ובא לציון גואל.

טלב אלסאנע: מתי אפשר להגיש הסתייגויות.

אברהם פורז: תציע הצעה ואולי היא תתקבל ואז אני אסתייג או הפוך.

אתי בנדלר: קבלתי כבר הצעות.

אתי בנדלר: אבל צריכים להצביע על זה והיא צריכה לא להתקבל כדי שהיא תהפוך להסתייגות.

אבי רוזן: אני יו"ר של התאחדות בעלי בתים, גוף שמגן על אלפי בעלי דירות להשכרה במדינת ישראל.

אבי רוזן: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הוועדה וחברי הכנסת.

אבי רוזן: לא פלא שהבנקים הגדולים מתנגדים לחוק, משום ששוק השכירות מקיף בין 2 ל- 3 מיליארד שקל לשנה בערבויות בנקאיות.

אבי רוזן: יש בשוק כ- 220,000 דירות להשכרה, בעל הבית דורש בין 3 ל- 6 חודשים ערבות בנקאית משום שאתה לא יודע את מי אתה מכניס אליך לבית.

מרינה סולודקין: הניסוח יפה.

אבי רוזן: אי קבלת החוק יפגע בעיקר בעולים חדשים ובחיילים משוחררים.

אבי רוזן: אני כנציג בעלי הדירות, יכול להגיד לכם שדווקא הסטודנטים והחיילים עומדים בהתחייבויות.

אבי רוזן: יש מקרים של אנשי עסקים שלא עומדים בהתחייבויות שלהם.

אבי רוזן: איזה כלי ובקרה יש לי?

אבי רוזן: דבר נוסף, כנציגים אנחנו גם נותנים אשראי, בייחוד שאנחנו מחזיקים בהיקף של עשרות מיליארדים ואנחנו נותנים לאנשים שאין להם כלום.

אבי רוזן: נכנסים לדירה ולא יוצאים.

קריאה: אבל דווקא אלה אמרת שמשלמים בסדר, דווקא להם אין היסטוריה.

אברהם פורז: תודה מר רוזן, לא נרחיב בזה, צר לי, סיימנו את הדיונים.

אברהם פורז: אני רוצה לעבור לניסוחים.

אתי בנדלר: אני מבקשת ממי שרוצה הצעה לתיקון החוק, להעביר לי לפני הישיבה הבאה כדי שאוכל לנסח אותה.

אברהם פורז: אני רוצה לדעת לגבי המידע החיובי, האם שלושת האלטרנטיבות שהצגתי פה מנוסחות?

אברהם פורז: תבדקו את זה בבקשה.

אברהם פורז: עמ' 10: אופציה א': (א) לקוח שמבקש כי לא ייאספו נתונים חיוביים אודותיו, יודיע על כך ישירות לרשם בכתב.

אברהם פורז: (ב) הרשם יערוך רישום של לקוחות שמסרו לו הודה כאמור בסעיף קטן (א).

אברהם פורז: (ג) בעל רשיון שירות נתוני אשראי יבדוק, באופן ובמועדים שיקבע השר, את רשימת הלקוחות שבידי הרשם כאמור בסעיף קטן (ב).

אברהם פורז: (ד) נוכח בעל רשיון שירות נתוני אשראי, לאחר שבדק לפי הוראת סעיף קטן (ג) כי לקוח מופיע ברשימת הלקוחות שבידי הרשם, ימחק את כל הנתונים החיוביים שאסף לגבי אותו לקוח לפי הוראות סעיף 15 (2) והחל מאותו מועד ימחק את ל הנתונים החיוביים שיקבל לגבי אותו לקוח.

אברהם פורז: (ה) השר רשאי באישור הוועדה לקבוע דרכים נוספות למתן הודעה.

אברהם פורז: זו האופציה הבסיסית של האיסוף.

אלי מונטג: מה הכוונה באופציה הזו לגבי אופן ומועדים שיקבע השר, כלומר על איזה מועדים אתם מדברים?

אברהם פורז: פעם בחודשיים שלושה.

אברהם פורז: לי יש הנחה, שבדרך כלל נסתרת כל פעם מחדש, שהשרים פועלים בסבירות בהיגיון ובשכל ישר, ומידי פעם המציאות טופחת על פני.

אברהם פורז: אבל ניתן להם לפי זה קרדיט.

קריאה: אחרי שזה נמחק פעם אחת, הבנקים ממשיכים להזרים את המידע או שאומרים לבנקים לא להמשיך לזרים מידע.

אברהם פורז: מה זה משנה.

אברהם פורז: אני רוצה לעזור לבנקים.

אברהם פורז: הבנקים יכולים להגיד שאין להם יכולת סינון והוא מעביר את הכל.

אברהם פורז: כשכל המידע אצלו הוא בודק את אלה שהוא לא צריך מייד, מוציא אותם כדי להקל על הבנקים.

אברהם פורז: זאת הסיבה.

אברהם פורז: אופציה ב' איסוף לקוח שמבקש כי לא יאספו נתונים חיוביים אודותיו יודיע על כך ישירות לרשם בכתב.

אברהם פורז: הרשם יערוך רישום...

אברהם פורז: זה חוזר על עצמו למעט סוף המסירה.

אברהם פורז: אני קורא לה אופציית שטרית למרות שאתם אומרים שכנראה אבא שלה אחר, מי האבא שלה?

טנה שפניץ: בממשלה אלי ישי התחיל להעלות את זה ואחר כך זה התפתח.

אברהם פורז: מסירה בעל רשיון לא יתחיל במסירת נתונים חיוביים על לקוח אלא אם יתקיים אחד מאלה – לאחר שבדק אצל הרשם שהלקוח הודיע על הסכמתו למסירת נתונים כאמור.

אברהם פורז: לאחר שקיבל הסכמה בכתב מאת הלקוח והעבירו תוך תקופה שקבע השר, אל הרשם.

אברהם פורז: אחד זה הודיע אצל רשם שהלקוח הביע הסכמתו, לא?

אלן זיסבלט: יש שתי אלטרנטיבות למסירת המידע, או אצל הרשם, או אצל בעל הרשיון.

ליהי פלדמן: ואז הוא צריך להעביר את זה בכל מקרה לרשם, זה חוסך זמן.

אברהם פורז: אפשר להודיע לרשם, אני מסכים- - -

אלן זיסבלט: או לאחד מבעלי הרשיון שאז הוא מעביר דרך הרשם.

אלן זיסבלט: היו"ר אברהם פורז: למה "לא יתחיל במסירת נתונים חיוביים", למה "לא ימסור"?

אלן זיסבלט: לא ימסור נתונים חיוביים על לקוח.

ליהי פלדמן: הוא לא מקבל הסכמה על כל מסירת פיסת מידע, הוא לא מקבל הסכמה עקרונית על זה שמעכשיו והלאה אני מרשה לך למסור עלי מידע למי שיבקש.

טנה שפניץ: אחת האופציות היא שכל פעם כשהוא רוצה למסור מידע חיובי הוא יצטרך את ההסכמה.

טנה שפניץ: רצינו להביא לידי ביטוי שההסכמה הזו היא חד פעמית.

טנה שפניץ: שאם הוא פעם אחת מסכים אז מאז ואילך מוסרים עליו מידע חיובי.

טנה שפניץ: לכן, מכיוון שאי אפשר בכלל לתפעל את העניין שלפני כל פעם שהוא מוסר מידע חיובי הוא מקבל הסכמה- - -

אברהם פורז: הנוסח הזה לדעתי הוא לא טוב.

אברהם פורז: צריך לרשום בעל רשיון לא ימסור נתונים חיוביים.

טנה שפניץ: החשש הוא האם מישהו יכול לפרש שההסכמה הזו נדרשת לפני כל מסירה ומסירה, או האם ברור שפעם אחת הוא מוכן שימסרו עליו מידע חיובי מאז ואילך מוסרים עליו על כל העסקאות.

טנה שפניץ: זאת ההתלבטות היחידה.

טנה שפניץ: היה לנו קודם "לא ימסור".

טנה שפניץ: כדי להביא לידי ביטוי שההסכמה היא חד פעמית, עד הוא מבטל אותה כמובן, אמרנו את "המתחיל", אם יש ניסוח יותר טוב אני אשמח לשמוע כי גם אני לא אוהבת אותו.

טנה שפניץ: רק שזה צריך להיות ברור כי זה מאד רגיש ואם מפרשים את זה שלפני כל עסקה, אי אפשר לתפעל את זה, וזה החשש.

טנה שפניץ: צריך לחשוב על זה.

אברהם פורז: בעל רשיון לא יתחיל במסירת נתונים חיוביים על לקוח לא אם כן התקיים אחד מאלה: לאחר שבדק אצל הרשם שהלקוח הודיע על הסכמתו לאחר שקיבל הסכמה בכתב.

טנה שפניץ: ההעברה זה תנאי, הוא לא יכול להתחיל אם הוא לא מעביר- - -

אברהם פורז: אם הוא קיבל הסכמה בכתב, אז מה זה משנה העביר או לא העביר?

אלן זיסבלט: הכוונה היא לא רק שאתה יכול למצוא אלא גם בעלי הרשיון האחרים, בעצם, אני באמצעותו מגיש את הסכמתי להסדר הכללי.

אלן זיסבלט: לכן אני רוצה שבמצב שיש לו את האינפורמציה הזו, הוא יביא את זה לרשם כדי שגם המתחרים שלו יוכלו.

אלי מונטג: עולה מכאן לכאורה שהוא יכול למסור רק אחרי שהעביר לרשם, כאילו זה תנאי, זה לא תנאי, אתם דורשים את זה ממנו אחר כך.

אברהם פורז: לפעמים זה מהיום להיום , הבן אדם חותם ואחרי שתי דקות רוצים אינפורמציה.

טנה שפניץ: באופן טבעי זה היה צריך ללכת רק דרך הרשם.

טנה שפניץ: זו הדרך הראשית, ורק כך זה עובר לבעלי הרשיונות האחרים.

טנה שפניץ: חשבנו שזה קצת קשה שמישהו שכבר קיבל את ההסכמה ולא יכול להתחיל לפעול לפיה, אבל זה ברור שהוא חייב להעביר את זה לרשם אחרת זה לא - - -

אברהם פורז: זה ברור.

אברהם פורז: אנחנו נפצל את זה לשני דברים שונים: מותר לו להעביר לאחר שקיבל סכמה בכתב מהלקוח.

אברהם פורז: יש לו חובה להעביר לרשם.

אברהם פורז: זה שני דברים בלתי תלויים, תנסחו את זה באופן כזה שזה יהיה פסקה נפרדת.

אברהם פורז: צריך להיות דבר כזה שבעל רשיון שקיבל הסכמת לקוח יעביר העתק ההסכמה לרשם.

אברהם פורז: לא אכפת לי שתגבילו את זה בזמן, או בהקדם.

אברהם פורז: זה לא קונסטטוטיבי.

טנה שפניץ: כן ולא, הוא צריך להעביר ואז למסור.

אברהם פורז: ברגע שקבלתי את ההסכמה כל חוק אחר לא תופס.

עידית גרינבוים: השאלה אם אי אפשר לפתור את השאלה הזו בנוסח ההסכמה.

עידית גרינבוים: אם מישהו מעביר הסכמה שהנוסח שלה הוא אני מסכים שמעתה והלאה יימסר עלי הכל לכל אחד, אז גמרנו את הבעיה.

אתי בנדלר: הם לא מאפשרים הסכמה חלקית.

טנה שפניץ: נפצל את זה לשניים, וזהו.

אברהם פורז: למה בעצם אני לא יכול לפנות לחברת כרטיסי אשראי ולהגיד לה, אני מסכים שייקחו את האינפורמציה ל- א' ולא ל- ב'.

אתי בנדלר: לא רק זה, שרק המידע ממך יעבור.

אתי בנדלר: ברגע שאני מסכימה שחברת נתוני האשראי תעביר את המידע אודותיי זה לא אומר שני מסכימה שגם המשביר לצרכן יהפוך למקור מידע ויעביר את המידע אודותיי.

אתי בנדלר: מה שיש כאן שברגע שמסרתי סכמה ההסכמה היא לתמיד ולכל מקורות המידע.

אמנון אלטמן: אנחנו לא מדברים על שלב העברת המידע, אנחנו מדברים על מסירת המידע מהחברה שנותנת את השירות הלאה.

אמנון אלטמן: אז זה לא המשביר זו חברת כרטיסי אשראי, הם כולם מעבירים לפי האופציה הזו, השאלה היא האם לתת לאדם אפשרות, ולדעתי צריך לתת את האפשרות, שיגיד, אני חברת גדולה ומוכרת, אני מוכן שהיא תמסור עלי מידע, ואיזה חאפר שקם אתמול בבוקר והוא כן אמין או לא אמין, אותו אני לא רוצה שימסור לי.

אברהם פורז: השאלה היא כזו, מה פסול יש בזה שאני אומר שאני מסכים שהחברה הזו שאספה עלי אינפורמציה תעביר את האינפורמציה עלי לגורם זה, נקודה.

אתי בנדלר: לזה בלבד.

אברהם פורז: למה אני צריך להחליט שהכל או לא כלום.

אלי מונטג: לא הכל.

אלי מונטג: קודם כל שלב האיסוף, אנחנו מדברים שבשלב האיסוף- - -

אברהם פורז: בשלב האיסוף אין בעיה.

אלי מונטג: יש חמש חברות וכולן אספו עלי אינפורמציה חיובית, אז זו נקודת המוצא.

אלי מונטג: אתה שואל עכשיו שיגיד שרק חברה א' תמסור וב' ג' ו- ד' לא?

אלי מונטג: למה?

אתי בנדלר: בוודאי שזה לא בא בחשבון.

אתי בנדלר: הנקודה היא שכשאני רוצה לקבל אשראי מסוים, אז אני אומרת, לגוף הזה אני מוכנה שיימסר מידע, וזהו זה.

לאה ורון: השאלה היא אם זה לגוף והשאלה היא ממי?

אברהם פורז: הנקודה היא כזו, ברגע שאנחנו אומרים את זה בהסכמתו, ואנחנו מכבדים את רצונו, אנחנו צריכים לכבד את רצונו לכל האורך.

טנה שפניץ: זה נשמע נורא יפה, רק שאי אפשר להפעיל את זה.

טנה שפניץ: גם הדבר הזה צריך לפעול.

טנה שפניץ: אם יש רשימה מרכזית באיזשהו מקום, ואני יכולה לפקח ובעל הרשיון, אני אומרת לו שהייתה לך הסכמה היית אצל הרשם, ראית יש הסכמה, מסרת.

טנה שפניץ: הוא אומר לי שאין, הוא שומר לי פתק שקיבל הסכמה והאחר מוסר פתק אחר, ההוא אומר אולי אין לי פתק אבל מסרו לי בדואר האלקטרוני שאני אמסור רק להוא ולא לזה.

טנה שפניץ: אי אפשר לתפעל את זה.

טנה שפניץ: זה צריך להיות דבר ברור וניתן לפיקוח.

טנה שפניץ: לא שאני אתחיל להתרוצץ אחרי כל מיני בלי רשיונות ממי הם קבלו את ההסכמות ולמי הם נתנו ולא נתנו.

טנה שפניץ: זה יוצא גם אחד על השני, איך אני יודעת, כשיבוא אלי לקוח ויגיד שנתתי הסכמה, הבנתי שזה רק טרנס יוניון?

טנה שפניץ: חשבתי שאתן הסכמה , מחר אני אגיע למקום מסוים, כל אחד יבדוק לי שאני בסדר.

אברהם פורז: אם אני בא לבנק ומבקש אשראי ולא מכירים אותי, אני יכול לחתום על טופס שאני נותן לבנק אפשרות לקבל מכל מקור מידע.

אברהם פורז: או שאני יכול לכתוב לו הסכמה מסויגת- - -

טנה שפניץ: אני לא מפקחת על הבנק, הבנק עומד מולי- - -

אברהם פורז: את לא צריכה לפקח, שיגיש תביעה אזרחית.

טנה שפניץ: בוא לא נתחיל לחזור לזה שאני כאדם שנגרם לי נזק הולכת לבתי משפט, 7 שנים, צריכה לתבוע בעל רשיון.

טנה שפניץ: אנחנו צריכים שהעסק הזה יפעל ובזהירות.

טנה שפניץ: עוד מעט הממשלה גם תתנגד להצעת הפשרה.

אברהם פורז: אבל אני רוצה להגדיל את הגנת הפרטיות ואת מתנגדת.

אתי בנדלר: לצורך פתיחת חשבון אני מוכנה לתת הרשאה לבנק שלי לקבל עלי מידע, זה לא אומר שאני פותחת את זה לכל העולם.

אברהם פורז: נניח שהסכמתי שבנק מסוים יקבל מחברת כרטיסי האשראי, זה אומר שאוטומטית כל אדם יכול לקבל עלי?

אתי בנדלר: כן.

אברהם פורז: מחברת נתוני אשראי.

אברהם פורז: הלכתי לפתוח חשבון בנק, נתתי לבנק הזה אפשרות לקבל עלי מידע, אני לא מעוניין שמחר אוטומטית, כל מי שרוצה יכול לקבל עלי.

אתי בנדלר: מחר כשתבוא לשכור דירה ממישהו אז המשכיר על סמך הסכמה הזו יהיה רשאי לקבל עליך מידע, זו המשמעות.

אלי מונטג: אתם מדברים על שני דברים שונים, התחלנו בשאלה, האם כשבן אדם נתן את הסכמתו לחברה טרנסיוניון, הוא התכוון שגם חברות אחרות יכולת לתת את המידע החיובי שנצבר לגביו, זו שאלה אחת.

אלי מונטג: עכשיו אתה כבר שואל שאלה אחרת, בטרנסיוניון עצמו, אם נתתי רק לבנק לצורך אשראי, מי אומר שנתתי לבעל בת לצורך השכרת דירה.

אלי מונטג: מה שאתה אומר, זה לא שהתחיל, אלא שעל כל מסירת מידע חיובי תהיה הסכמה ספציפית, אז אני אומר לך שזה לא רלוונטי.

אברהם פורז: מה זאת אומרת לא רלוונטי?

אלי מונטג: זה יהפוך את השירות הזה לשירות בלתי מתקבל על הדעת שכל פעם שיש מידע חיובי, לא חשוב מה העמדה שלי לגבי מידע חיובי, אבל אם אתה הולך למידע חיובי, להגיד שעל כל מסירת מידע חיובי צריך הסכמה פרטית, זה מעכב את הכל.

טנה שפניץ: אם יתחילו עם זה שלא תהיה רשימה מרכזית לגבי מידע החיובי, אני אישית אתנגד, משום שאם זה דבר שאי אפשר לפקח עליו, אם אני לא יכולה לשאול את החברה, אני לא ראיתי ברשימה המרכזית שהאיש הזה הסכים שימסרו עליו אז אי אפשר לפעול עם הדבר הזה.

אברהם פורז: לשיטתכם, אני רוצה לקבל אשראי בבנק, וכנגד זה אני מוכן להתטרטר מול הבנק, למה אני צריך להתטרטר כלפי כל העולם?

טנה שפניץ: תלך לבנק באופן אישי ואל תעבור דרך חברות האשראי.

אתי בנדלר: אני אלך לבנק, אבל להם אני צריכה לתת אישור שמותר להם לאסוף עלי אינפורמציה.

אברהם פורז: הבנק רוצה את האינפורמציה ואני אומר לו שאני מוכן שאתה, הבנק, תמסור עלי אינפורמציה, אני לא מוכן שמאותו יום ואילך כל אחד יקבל עלי אינפורמציה.

טנה שפניץ: אנחנו מתנגדים לזה.

אמנון אלטמן: הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה להכניס עוד עיכובים.

אלן זיסבלט: איך הוא יידע שהוא הסכים בפועל?

גלית אבישי: יהיה טופס אחיד.

אברהם פורז: אני יודע מה את רוצה, מחר כל המתנגדים יבואו ויגידו, בסך הכל רציתי אשראי מבנק בסוף מסתבר שכל עולם ובני דודו יודעים עלי הכל, לא ביקשתי מהם, לא רציתי להיחשף בפניהם, זה הכל.

אלי מונטג: כל העולם ובני דודו לא יכולים לבוא, כי קבענו מי יכול לבוא מי יכול לחברה ואיך מאמתים את זה.

אתי בנדלר: אני מזכירה לך שכשאתה הולך לשכור דירה, גם המשכיר יכול - - -

אלי מונטג: אבל כל הזמן אתם אומרים שלזה זה נועד.

אתי בנדלר: אני כן רוצה לפתוח חשבון בנק חדש, למה או הכל או כלום?

טנה שפניץ: את יכולה לקבל את המידע, תקחי ותביאי אותו אישית.

אברהם פורז: את לא יכולה כי את לא בטוחה שזה כל המידע.

אברהם פורז: אני אביא רק מהבנק שפרט לי את חשבון ולא מהבנק שהשארתי בו חוב אבוד.

אלי מונטג: זה במקור המידע, אל תערב בין מקור המידע והמקום שלא מוסרים את המידע.

אתי בנדלר: הגישה של הכל או לא כלום ממש לא נראית נכונה בנסיבות האלה.

אברהם פורז: תעשו מה שאתם רוצים, מצדי תמשכו את כל החוק.

אברהם פורז: אני מציע: בעל רשיון לא ימסור נתונים חיוביים על לקוח.

אברהם פורז: בעל רשיון לא ימסור נתונים חיוביים, זה הכל.

אברהם פורז: הכוונה שלי היא כזו, אני מעוניין לחשוף את האדם בפני מי שהוא רוצה שיחשפו אותו כי הוא מעוניין לקבל שירות מאיש הזה, והאיש הזה זכאי לקבל אינפורמציה לגביו.

אברהם פורז: זה לא אומר שאוטומטית הוא כבר- - -

טנה שפניץ: כל עסקה.

אברהם פורז: לא אמרתי.

אברהם פורז: תלוי על מה הוא יחתים אותו.

אברהם פורז: אם הוא יחתים אותו על טופס שאני מוכן מעת לעת שתאספו עלי אינפורמציה, או שהוא יגיד בטופס, אני מוכן באופן חד פעמי, או רק באחד בינואר, עד השעה 12:00 ומאותו יום אל תאספו.

אברהם פורז: אני לא מעוניין לתת נשק בידי מתנגדי החוק כדי שיספרו בדיוק את הסיפור הזה שבאתי לבקש מבנק ובסוף חיטטו לי בנשמה.

טנה שפניץ: אני צריכה עוד עשרה סיפורים וגם להם תמצא פתרונות.

אברהם פורז: אני בעד הגרסה שלי, אבל אם כבר הגרסה הממותנת אז נלך עם ההגיון שלה עד הסוף.

טנה שפניץ: אז ניקח את הפשרה בחזרה.

אברהם פורז: קחו את כל החוק בחזרה.

טנה שפניץ: אם אתה חושב שאפשר פר עסקה או שמישהו יוכל לפקח- - -

אברהם פורז: אני בעד גרסה א', אם אתם רוצים, תעשו גרסה נוספת, גרסת הגברת שפניץ, שבה יהיה כתוב, לא תחיל במסירת נתונים, אין לי בעיה.

אברהם פורז: אבל אני, לשיטתכם, בלוגיקה שלכם, אני כבר הולך אתה עד הסוף.

טנה שפניץ: אנחנו יצאנו מתוך הנחה שחברי הכנסת הם סבירים, ועוד לא התאכזבנו עד היום.

טנה שפניץ: הרי הרשם לא יכול לעשות רשימה מרכזית שכתוב שם שהסכמתי מהראשון לחודש עד החמישי לחודש שיאספו עלי- - -

אברהם פורז: הרשם לא בא לראות אותי בכלל.

טנה שפניץ: מר מיוחס, כדאי שתראו אם אתם יכולים לעמוד במה שאני אומרת עכשיו.

טנה שפניץ: הבעיה היא לא הניסוח.

טנה שפניץ: הבעיה היא הרעיון.

אברהם פורז: ברגע שנאמר בעל רשיון לא ימסור נתונים חיוביים ללקוח אלא אם התקיים...

אברהם פורז: בדק שהרשם הודיע, זה א'.

אברהם פורז: ב' לאחר שנתן הסכמה בכתב מאת הלקוח.

אברהם פורז: נקודה.

אברהם פורז: זה ברור שהסכמה היא כפי שכתוב בהסכמה, זה הסכמים, חוזים.

טנה שפניץ: אז אנחנו מוותרים על הרשם.

אברהם פורז: הוא מקבל עותק.

טנה שפניץ: הרשם לא יכול לרשום- - -

אברהם פורז: לרשם יש רק חשיבות אחת, לבדוק שאנשים מהימנים קבלו רשיונות.

טנה שפניץ: אז נוציא את הרשם, יינתנו הסכמות לבעלי רשיונות, וגמרנו, אין לי בעיה.

טנה שפניץ: נוציא את הרשם.

אברהם פורז: לאחר שקיבל הסכמה בכתב מאת הלקוח.

אברהם פורז: נקודה.

אברהם פורז: תמחקי את השאר.

אתי בנדלר: הסכמה יכולה להיות כללית.

אברהם פורז: הסכמה היא למה שהסכמת.

אתי בנדלר: אבל צריך להבהיר שהסכמה יכולה להיות כללית ויכולה להיות לצורך מסירת דו"ח מידע לאדם מסוים.

אתי בנדלר: חייבים לכתוב את זה, זה לא דברי הסבר.

אברהם פורז: עם כל הכבוד לכם, גם אני למדתי פעם משפטים, עבר זמן שכחתי את רוב החומר אבל בכל זאת אני מבין משהו, הסכמה היא הסכם ולפי ההסכם, זה מה שיש.

אברהם פורז: אם הסכמתי שימסרו ליום אחד, אז זה יום אחד, תלוי על מה חתמתי.

אברהם פורז: אם חתמתי על חד פעמי, אז חד פעמי, אם חתמתי לתמיד, אז לתמיד או אולי חודשיים עם אפשרות לבטל.

אברהם פורז: זה מה שהוסכם.

אברהם פורז: חתמתי על טופס הסכמה, מה שחתמתי מחייב אותי.

אברהם פורז: זה הכל.

טנה שפניץ: הוא פונה לחברה אחת ויש שם.

טנה שפניץ: אני, כמישהו שרוצה לבדוק, אז לחברה אחת יש הסכמה כזו אבל לחברות יותר קטנות שלא יכולות לפנות לכל העולם, הרי רוב האנשים לא יבואו ויתנדבו, יפנו מאליהם וישאלו אותם, אתם מוכנים או לא?

טנה שפניץ: הטראנס יוניון אולי תעשה את המבצע ותיקח ממנו הסכמות או תנסה לשכנע אותו על הכל.

טנה שפניץ: חברות אחרות, לא יהיה להם את המידע החיובי- - -

אברהם פורז: מה זה ענייני?

אברהם פורז: מה אכפת לי?

אלן זיסבלט: הוא צריך לבדוק לגבי כל אחד ואחד מה בדיוק ההסכמה שלו?

אלן זיסבלט: הוא צריך לבדוק אם ב- 16 ביולי זה נגמר?

אברהם פורז: כן.

אלן זיסבלט: אני יודע שמדובר על חומר חיובי מוגבל, אופציה א' אומרת, אתה חלק מהשיטה אלא אם כן אתה אומר אני לא רוצה להיות חלק מההסדר.

אלן זיסבלט: אופציה ב' אומרת שאתה לא חלק מההסדר אלא אם כן אתה מסכים.

אלן זיסבלט: הוא לא יכול להפעיל שיטה שלגבי מיליון אנשים יש לכל אחד הסכמה.

אלן זיסבלט: שיגידו שזה קיים וניתן לעשות את זה.

גיורא מיוחס: אדם שמבקש אשראי חותם שהוא מבקש אשראי ומסכים שיבדקו אותו.

גיורא מיוחס: אז הוא יקבל אשראי או לא יקבל אשראי.

גיורא מיוחס: זה הכל.

גלית אבישי: מדובר בדבר אלמנטרי.

אברהם פורז: אני אגיד לך מה יהיה, כל חברה שתעסוק בזה, תלך ליועץ המשפטי שלה ותגיד לה איזה טופס אני צריך להחתים את האנשים כדי שלא יהיו לי אחר כך תביעות שפגעתי להם בפרטיות, רמסתי להם את הזכויות וכו'.

אברהם פורז: נלך על טופס סטנדרטי, אני מסכים שתאסוף עלי מידע כזה וכזה ונגמר הסיפור.

אברהם פורז: טופס הסכמה הוא טופס הסכמה.

אברהם פורז: אתה תגיד לי שחל חוק החוזים האחידים?

אברהם פורז: אולי הוא לא יקרא את אותיות הקטנות, בסדר, מה החתימו אותו?

אברהם פורז: על הסכמה החתימו אותו, זה היה לכאורה, גם כשאני פותח חשבון בבנק עם מילון סעיפים, אני לא קורא את הסעיפים, אתה בטח קורא.

אלי מונטג: לכן אני לא פותח חשבונות, יש לי חשבון אחד מלפני 30 שנה.

אברהם פורז: אני בכלל חשבתי שאתה עובד על בסיס מזומן.

אברהם פורז: אם הלכנו בעניין שהלקוח הוא המלך, אני לא יכול לעשות לו מלך גולה.

אלן זיסבלט: אתה יכול להגיד שעד סכום מסוים אני רוצה ועד סכום מסוים לא.

אברהם פורז: הסכמה פירושה לפי מה שהחתימו אותו, זה כתוב במכתב, נעשה לו טופס.

אלי מונטג: לצורך חקיקה צריך לכתוב לשיטתכם יכולה להיות כללית או מיוחדת.

אברהם פורז: אין לי בעיה.

אתי בנדלר: ההסכמה תינתן בטופס ויכול שתהיה כללית או לצורך מסירת דו"ח אשראי למבקש מסוים.

אתי בנדלר: מה שאני מציעה, אם ההסכמה היא כללית, אז יהיה צורך להעביר את ההעתק ממנה לרשם.

טנה שפניץ: לא נקים רשם רק ל- - -

אתי בנדלר: בסדר, אז לא.

אתי בנדלר: השאלה אם לא ראוי לכתוב גם שבטופס הסכמה כללית יצוין שהלוח רשאי לחזור בו על ידי מסירת הודעה אחת.

אתי בנדלר: אני חושבת שזה הגון שהוא יבין שזה לא רץ לעולם.

אברהם פורז: מצדי אפשר להוציא בחוק הוראה שמי שנתן הסכמה לאיסוף מידע רשאי בכל עת להודיע על ביטול הסכמתו.

אברהם פורז: אני לא חייב לספק תחמושת מיותרת למתנגדי החוק על דברים שהם לא אמיתיים.

אברהם פורז: מילא מי שמתנגד למסירת מידע חיובי , אני מבין שהוא לא רוצה וזהו, פגיעה בפרטיות.

טנה שפניץ: החובה היא גם עליך שאם הנוסח הזה יעבור שיהיה ניתן להפעיל אותו ולפקח עליו.

טנה שפניץ: אני חושבת שבקטע זה יש לי ספקות, אם אין רשימה מרכזית של מי שהסכים, וגם האדם עצמו יכול לבדוק, וכיוצא בזה, ולא שמישהו ממלא לעצמו פתקים ואחר כך מתייק אותם, כמו שמחלקים היום וקונים דברים, אנשים חותמים לעצמם.

אברהם פורז: תפקיד משרד המשפטים במשחק הזה.

טנה שפניץ: לראות שהוא לא זייף את החתימות?

אברהם פורז: לבדוק שאנשים רציניים קבלו רשיונות ולפקח על זה, כל הסיפור האחר זה בתחום המשפט האזרחי, עם כל הכבוד, זו הגנה על הפרטיות, זה לא פגיעה בגוף, זה לא רצח, זה לא אונס, בסך הכל פגיעה בפרטיות.

אברהם פורז: אני בתור פוליטיקאי, הפרטיות שלי נרמסת יום יום שעה שעה.

טנה שפניץ: בחרת בזה.

אברהם פורז: אם באתי לכנסת אני צריך להגיד מה ערך הבית שלי?

אברהם פורז: מה זה שייך, יש עניין לציבור?

אברהם פורז: גנבתי את הכסף?

אברהם פורז: קמתי בבוקר, אחרי שהיה כתוב כמה הבית שלי שווה, ולא נורא, להפך אנשים התחילו לחייך אלי אחרי שראו שיש לי נכס לא רע.

טנה שפניץ: חלק מאלה שצריכים לגמור מהר, בסוף מסייעים במילוי הטפסים, זו אחריות שאתה לוקח על עצמך.

אברהם פורז: מי שיפגעו לו בפרטיות, בשביל זה יש בתי משפט.

אברהם פורז: יש המון עורכי דין, וגם אצטדיון רמת גן לא יספיק.

אברהם פורז: איזה דברים קטנים יש עוד?

ליהי פלדמן: אופציה ג' זה אם הוא רוצה שיאספו אז הוא צריך להודיע.

אברהם פורז: אפשר לכתוב למטה, זה המצב המשפטי גם כיום.

אתי בנדלר: זה לא מדויק.

אברהם פורז: נקרא את זה כדי שאני אדע על מה מצביעים, רצוי לא?

טנה שפניץ: לפי מה שעשית עכשיו, אז לא.

אלן זיסבלט: בסעיפי ההגדרה יש נתוני אשראי.

אברהם פורז: "(א) לקוח אשר מבקש כי יאספו אודותיו פרטים חיוביים" לא מבקש, אשר מסכים.

טנה שפניץ: לא שואלים אותו את ההסכמה, הוא בא ומבקש, גם בלי שאלו אותו.

אברהם פורז: "לקוח אשר מבקש כי יאספו אודותיו נתונים חיוביים, יודיע על כך בהודעה בכתב לרשם לבעל הרשיון או למקורות המידע המנויים בסעיף 15, כולם או חלקם- - -"

אלי מונטג: מה זה "כולם או חלקם"?

אלי מונטג: הוא יכול להודיע רק לחלק מהמקורות ואז רק חלקם ימסרו?

ליהי פלדמן: הוא צריך להודיע לכל אחד ותתרכז רשימה מרכזית בכל מקרה.

אברהם פורז: תקרא טוב את הסעיף, הם צודקים.

אברהם פורז: "הרשם יערוך רישום של הלקוחות- - -"

אלי מונטג: לא.

אלי מונטג: הרי האיסוף מוכרח להיות מכל המקורות אחרת אין לו ערך.

אלי מונטג: היו"ר אברהם פורז: האפשרות למסור הסכמה היא לכל אחד, זה כמו שאתה יכול לחדש רשיון נהיגה בכל אחד מסניפי הבנק.

אלי מונטג: אז לאחד ממקורות המידע.

אברהם פורז: הרשם יערוך רישום של הלקוחות שמסרו הודעה כאמור.

אברהם פורז: בעל רשיון יבדוק במועדים שיקבעו את הרשימות שבידי הרשם ויאסוף נתונים חיוביים רק לגבי לקוחות המופיעים ברשימה.

אברהם פורז: לקוח המבקש שאיסוף המידע עליו ייפסק יודיע על כך לרשם ושמו יימחק.

אברהם פורז: זה ברור לגמרי שאם יש הסמה חובתו של גוף בנקאי למסור את האינפורמציה?

אברהם פורז: תבדקו ת זה שזה כך, זה לדעת לא משנה את המצב המשפטי הנוכחי באופן דרמטי.

אתי בנדלר: אופציה ג' מדברת כאן רק על איסוף המידע, לא על מסירת המידע.

אלי מונטג: לא צריך מסיה פה, כי ברגע שהסכים לאיסוף לפי האופציה הזו באופן חיובי, אז אפשר גם למסור עליו.

אלי מונטג: הוא בא פוזיטיבית, זו שיטת המחמירים, וגם אחר כך תגידי שהוא לא יכול למסור?

גיורא מיוחס: ייאספו ויימסרו אודותיו, אתה צודק.

אברהם פורז: לקוח אשר מבקש כי יאספו ויימסרו אודותיו.

אברהם פורז: מה יש לנו עוד?

אלן זיסבלט: בהגדרת נתוני אשראי, אתה זוכר את הבעיה של הלוואה ופירעונו.

אלן זיסבלט: אני אמרתי שזה מאד בעייתי, זה בדבר מתן אשראי ללקוח.

אברהם פורז: מה אתם אומרים?

אברהם פורז: להוריד את המילה "פירעונו"?

אברהם פורז: זה מפריע לכם?

אברהם פורז: מסירת מידע על פירעונו תחשב כפגיעה בפרטיות.

אלן זיסבלט: התכוונתי שאם הוא יצטרך גם לאסוף וגם למסור אינפורמציה, איך הוא פרע את הדבר הזה ואם הוא פרע את זה בזמן.

אברהם פורז: אפשר לומר נתונים בדבר אשראי ועמידה בהתחייבויות?

אלי מונטג: אני מציע לשמוע את הבנקים.

אלי מונטג: מה המשמעות של המילה בהתחייבות, מישהו שנותנים לו קו אשראי לאורך זמן, רוב השכירים.

אברהם פורז: נתונים בדבר אשראי.

אברהם פורז: נקודה.

אברהם פורז: כל המילים של "לקוח ופירעונו", יורדים.

אתי בנדלר: "נתונים בדבר מתן אשראי ללקוח".

אברהם פורז: לא ללקוח.

אתי בנדלר: אז למי?

אברהם פורז: נניח שהבנק ימסור גם הוא פרע, מה זה עמידה בהתחייבות?

אברהם פורז: איך אתה יודע שהוא לא פרע?

אלן זיסבלט: אני יודע שהוא קיבל במועד מסוים וזה נגמר במועד מסוים, ולא הודיעו על חוב שלילי.

אלן זיסבלט: אבל אני לא יודע אם הוא פרע את זה בדיוק בזמן, או אם היו אולי חודש או חודשיים שהוא היה בפיגור.

אברהם פורז: את זה אני מבין, אבל האם בהנחה שיגידו לקח ופרע, זה יחשב כאינפורמציה אסורה למסירה?

אברהם פורז: אתה אומר שאין חובה למסור את זה, אבל אסור לו להגיד שזה נפרע הכל במועד.

טנה שפניץ: הוא לא צריך לכתוב בטופס שזה נפרע.

אברהם פורז: זה נראה לי התחכמות מיותרת.

טנה שפניץ: אם הוא פרע באיחור, אחרי הוצאה לפועל, הוא פרע דרך העו"ש את ההלוואה ונכנס בעו"ש לאוברדרפט גדול יותר.

אברהם פורז: מה אני אקבל?

אברהם פורז: הוא לקח בתאריכים האלה הלוואות.

אברהם פורז: אלי מונטג: והועמד לו קו אשראי על סך זה וזה.

טנה שפניץ: ועד תאריך מסוים, אין לגבי זה מידע שלילי.

אברהם פורז: ואם מישהו לא מבין טוב אם הוא פרע או לא?

טנה שפניץ: אז שישאל אותו.

אמנון אלטמן: עמידה בהתחייבויות, באיזה ניסוח שלא יהיה חייב להיות, כי זו המשמעות.

אברהם פורז: אם זה לא יהיה כתוב בצורה מפורשת.

אברהם פורז: ..

יצחק בראון: אני נציג איגוד הבנקים מבנק הפועלים.

יצחק בראון: אני רוצה להתייחס לקטע של פירעונות, אם נמסר מידע שהוא בגדר החיובי וניתן מידע על היקפי האשראי, זה עצם המידע.

יצחק בראון: לקוח שקיבל היקפים כאלה ואין לו מידע שלילי.

יצחק בראון: ..

יצחק בראון: נאמר בחוק שאותו מנהל מאגר מידע יכול לעשות הצלבות עם המידע שיש לו, זה תפקידו.

מיכאל קליינר: הייתי בישיבה הראשונה ואני רואה שעדיין אנחנו עוסקים בסוגיה נורא פשוטה, רוצים לרבע מעגל.

אברהם פורז: אני רק רוצה להגיד לך שאתה לא חבר בוועדה הזו.

אברהם פורז: זו לא ועדת כלכלה זו ועדה משותפת.

אברהם פורז: אבל אתה יכול לדבר כמומחה.

מיכאל קליינר: זה ניסיון לרבע מעגל.

אברהם פורז: לא ראית שעון מרובע?

אברהם פורז: זה עובד.

מיכאל קליינר: שעון לא חייב להיות עגול.

מיכאל קליינר: מתן אשראי ופירעונו, המילה "פירעונו" היא כל כך רחבה, כן פרע, לא פרע, הגיע הזמן, נתון בדיון משפטי ברגע זה, יש לו טענות וכו'.

מיכאל קליינר: אנחנו מסתבכים פה.

מיכאל קליינר: לדעתי הניסיון להפריד בין מידע חיובי ומידע שלילי הוא מלאכותי.

מיכאל קליינר: יש חוקה של מדינה מאד נאורה באירופה שבסעיף 3 לחוקתה שנקבעה אחרי מלחמת העולם כתוב שכל סוג של אפליה, והם טרחו להדגיש בין לרעה ובין לטובה, אסור.

מיכאל קליינר: מכיוון שבסופו של דבר אם אתה מפלה משהו לטובה, אתה מפלה לרעה.

מיכאל קליינר: אותו דבר, ברגע שתה מוסר מידע חיובי, ואתה לא מוסר אותו זה מידע שלילי.

אברהם פורז: אני מציע לשנות את זה ל"נתונים בדבר אשראי שניתן ללקוח".

טנה שפניץ: מה ההבדל בין "מתן אשראי"?

אברהם פורז: "נתונים בדבר אשראי שניתן ללקוח", יש לזה משמעות.

ליהי פלדמן: זה כולל מסגרת?

מיכאל קליינר: אגב, זה שזו ועדה משותפת עדיין מאפשר להגיש הסתייגויות או לדבר במליאה.

אברהם פורז: ברשות רוב חברי הוועדה.

מיכאל קליינר: לסיעה שלא מיוצגת יש- - -

אתי בנדלר: רק שלא תבקש התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: נעבור הלאה.

אתי בנדלר: אני רואה שהוספתם בסעיף 12 "במידה הנדרשת"

ליהי פלדמן: כל השאר זה ממש ניסוחים.

יוסף אריה: רציתי להתייחס לסעיף 15 ה' בעניין ההתראה על הכוונה לנקוט הליכים לגבייה.

יוסף אריה: יש עניין טכני בלבד, שההתראה צריכה להיות בכתב.

אברהם פורז: "נתונים מתאגיד בנקאי או ממנפיק כרטיסי חיוב בדבר התראה ששלח על כוונתו".

אברהם פורז: ..

אברהם פורז: ברור שזה בכתב.

יוסף אריה: המילה "בכתב" ירדה אז צריך להוסיף אותה.

אתי בנדלר: לפסקה הזו יש שתי הצעות של חבר הכנסת רביץ שיהיה צורך להצביע עליהן.

יוסף אריה: ברשותך, אני מבקש בכל זאת לשקול את הארכת המועד של 45 יום.

אברהם פורז: צר לי.

אברהם פורז: 45 יום והוא לא שילם, זה כבר... 4.5 שנים?

אברהם פורז: כמה זמן אני אתן לו? זה שרירותי, אם אחרי חודש וחצי זה לא סודר סימן שיש בעיה.

יוסף אריה: מתוך נתונים שאנחנו בדקנו, עד סדר גודל של 90 יום חלק ניכר שמתחילים בתהליך משלמים.

אברהם פורז: אחד שהתחלת בהליכי הוצאה בפועל ושילם, זה לא צדיק גדול.

אמנון אלטמן: זו בדיוק המגמה, לא השאלה אם הוא שילם או לא, אלא אם צריך לרוץ אחריו.

יוסף אריה: בקשה אחרונה, אני מבקש לשקול את זמן התארגנות.

יוסף אריה: בסעיף האחרון, מכניסת החוק לתוקף, רשאי למסור נתוני אשראי בלי רשיון זה חצי שנה.

יוסף אריה: אני מדבר על סעיף 55 תחילתו של החוק בראשון לאוגוסט, וסעיף קודם מדבר על תקנות עד ל- 31 בינואר 2002.

אברהם פורז: מה רע בזה?

אברהם פורז: מה אכפת לך שיעשו תקנות בזמן?

יוסף אריה: אין בעיה שיעשו תקנות בין סוף התקנות לתחילת החוק- - -

אברהם פורז: בסוף התקנות ב- 31 בינואר 2002, ויש עוד חצי שנה לאחר מכן.

יוסף אריה: אני מבקש הארכה של הזמן הזה.

אברהם פורז: למה?

אברהם פורז: בשבוע הבא תדעו אם החוק זה עובר או לא ותוכלו להיערך.

אברהם פורז: אתה לא חייב לחכות לינואר בשביל התקנות.

יוסף אריה: בנושא המחשוב למשל, איך יעבוד המחשוב.

אברהם פורז: אם אתם לא יכולים לעשות את זה תוך חצי שנה, זה לא נשמע טוב.

אברהם פורז: אם הייתי חושב שיש לכם אי ודאות אמיתית, אבל אין לכם.

אברהם פורז: כי בעוד חודש תדעו אם החוק הזה עבר.

אברהם פורז: אין הפתעה בתקנות לפני שמפרסמים אותן.

אברהם פורז: תהיו בדברים עם משרד המשפטים.

יוסף אריה: היקפי המידע שיימסרו יקבעו בתקנות, סוגי המידע יקבעו בתקנות, לכל דבר יש השלכה על היישום המחשובי.

יוסף אריה: היישום המחשובי זה לא מהיום למחר.

אברהם פורז: יש היום המון אנשים מהיי-טק שמחפשים עבודה.

ליהי פלדמן: שינויים טכניים: סעיף 29 שעוסק בהליך תיקון המידע, שהלקוח יכול לפנות ויש בעיה והוא מערער.

ליהי פלדמן: בסעיף קטן (ה) כתוב: "לא התקבלה תגובה ממקור המידע תוך זמן סביר" יש בעיה לקבוע סנקציה עיצום כספי על משהו - - -

אברהם פורז: תוך 30 ימים, מקובל עלי.

ליהי פלדמן: עוד בעיצומים, קבענו בסעיף 37, עיצום כספי על איסוף מידע על פי סעיפים 15.

ליהי פלדמן: הייתה בעיה, בגלל מה שנזכר עכשיו, שמידע חיובי נקבע בתקנות אז אי אפשר לקבוע ענישה מעבר לחצי שנה על אי איסוף מידע חיובי.

ליהי פלדמן: לכן נדרשנו להפריד בין החיובי לשלילי לגבי הסנקציה.

ליהי פלדמן: כך שעכשיו בסעיף 37 מופיע המידע החיובי שהוא בתקנות וזה רק עיצום כספי וב- 47, בסעיף עונשין מופיע אי איסוף המידע.

אברהם פורז: אין בעיה, אושר.

יוסף אריה: מה זה עד 30 יום?

טנה שפניץ: זה על מקורות המידע.

אברהם פורז: ולפיכך, ההצבעה ביום רביעי בשבוע הבא, 09:00 בבוקר.

אברהם פורז: לא תהיינה התייעצויות סיעתיות נוספות, ואני מאחל לכולכם הצלחה וכל טוב.