ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 195, 2000-11-06 11:30

אמנון רובינשטיין: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, את הישיבה השלישית, בנושא הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון מס' 4) מזונות ילדים, שיפוי וערבות), התש"ס-2000, של חברת הכנסת ענת מאור וחבר הכנסת אברהם הירשזון.

אמנון רובינשטיין: נדמה לי שזה דיון שלישי בהצעת החוק הזאת.

אמנון רובינשטיין: ביקשנו נוסח שיהיה מקובל על כולם.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר את נוהל הדיון ומה עומד בפנינו.

ענת מאור: אין זה סוד שהצעת החוק הזאת עברה בתחילה באישור ועדת השרים לענייני חקיקה, ובהמשך, משעמדנו על כך שהחוק יחול על כלל הילדים עד גיל 21, לרבות אלה שהביטוח הלאומי משלם עליהם, נציגי האוצר נסוגו מההסכמה.

ענת מאור: אחרי דיון ממושך, הוועדה הכריעה שבכל זאת היא עומדת על כך שהחוק יחול על כולם, לרבות ילדים המקבלים דמי מזונות מהביטוח הלאומי, לפיכך לא זה הדיון.

ענת מאור: אחרי שהוועדה הכריעה, הוטל עלינו בפגרה לשבת עם כל הנוגעים בדבר ולהגיע לנוסח מוסכם, ולכן מטרת הישיבה, אם יש הערות לגבי ניסוח.

ענת מאור: על העניין המהותי כבר הצבענו.

ענת מאור: אני רוצה לחזור על התחייבותי כלפי האוצר, אני יודעת שזה לא לגמרי מספק אותם, אבל אני מציינת ומדגישה שאין מגמת החוק לערער על העיקרון שהביטוח הלאומי משלם קצבת ילדים.

ענת מאור: קצבת ילדים היא רק עד גיל 18, העיקרון הזה מקובל עלינו לחלוטין.

ענת מאור: אני מבינה את אנשי האוצר שמפחדים, ראה מה קרה במליאה לפני שבוע, זה לא חשש שווא.

ענת מאור: הבנתי את האוצר, ובחלקים מסוימים אני מסכימה עם האוצר.

ענת מאור: זה לא סוד איך הצבעתי בשבוע שעבר בחוק הגורף והבלתי-אחראי.

ענת מאור: התחייבתי להדגיש במליאה שהחוק לא בא לערער על העיקרון עצמו, אלא בגלל עיקרון השוויון של הילדים עד גיל 21, שהם זקוקים לדמי מזונות, אנחנו עושים את החריגה.

ענת מאור: תודה רבה.

אמנון רובינשטיין: עורכת-הדין ג'ודי וסרמן.

ג'ודי וסרמן: אדוני, אין לי מה להוסיף על מה שנאמר בישיבות הקודמות, אני לא רוצה לחזור עכשיו על העמדה העקרונית של הממשלה, הדבר כבר הובהר.

ג'ודי וסרמן: יש כאן ניסוח שמתאים להחלטת הוועדה, לכוונת המציעה ולהחלטות שהתקבלו.

אמנון רובינשטיין: לניסוח האחרון מה-5 בנובמבר 2000.

אמנון רובינשטיין: ג'ודי וסרמן, אני מברך אותך בהזדמנות זאת על תפקידך החדש, על התמנותך ליועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה.

אמנון רובינשטיין: עורך-הדין אורי צפת, בבקשה.

אורי צפת: אדוני קרא לפני דקה "שיפוי וערבות", והשיפוי והערבות נפלו.

אורי צפת: איך זה יכול להיות בשם, אם בהצעת החוק זה נפל ואיננו?

אמנון רובינשטיין: נכון, צריך להוריד את זה מהשם.

אורי צפת: אני רוצה להצביע על כמה שגיאות ניסוחיות, שיכולות לגרום לטעויות.

אורי צפת: קודם כול, בסעיף 1, ברישה כתוב "הוספת סעיף 3ב", היכן אנחנו מוסיפים אותו?

ענת מאור: אנחנו עובדים על הנוסח מה-5 בנובמבר.

אורי צפת: "מזונות לילד בגיר", בתיקון כתבנו "מוקדש לסיום לימודים במוסד חינוכי על-יסודי".

אורי צפת: מה זה על-יסודי?

אורי צפת: האם הכוונה לבית ספר תיכון או גם לאוניברסיטה?

מוריה בקשי: י"ג וי"ד, זו היתה הכוונה, והשתמשנו במינוח שנמצא בחוקים אחרים.

אמנון רובינשטיין: כל דבר מעל בית ספר יסודי.

אורי צפת: לרבות אוניברסיטה?

אמנון רובינשטיין: לא כולל אוניברסיטה.

אמנון רובינשטיין: אוניברסיטה, זה השכלה גבוהה.

אורי צפת: אז נכתוב, למעט השכלה גבוהה, אחרת זה נתון לפרשנות, ויהיו פרשנויות מה זה על יסודי.

ג'ודי וסרמן: בחוק הביטוח הלאומי יש הגדרת ילד, בסעיף 238, שמשליך על תשלומי גמלאות שונים, תוספות לילדים.

ג'ודי וסרמן: שם מוגדר ילד עד גיל 20.

אמנון רובינשטיין: בסעיף קטן (1) כתוב "לא מלאו לו 20 שנים, ובלבד שעיקר זמנו מוקדש לסיום לימודים במוסד חינוכי על-יסודי".

אורי צפת: זה תיכון?

אמנון רובינשטיין: עד גיל 20 זה יכול להיות גם אוניברסיטה.

אורי צפת: ההגדרה ברורה לכולם?

אורי צפת: לי היא לא ברורה.

ג'ודי וסרמן: ניתן להסתייע בפסיקה של בית הדין לעבודה, באותו מינוח בדיוק, בהגדרת ילד, שם הכוונה היא ללימודים תיכוניים, לא אוניברסיטה.

ג'ודי וסרמן: לגבי אוניברסיטה הוספה פה פסקה (4), ובה כתוב ש"לא מלאו לו 21 שנים, ובית המשפט קבע.

ג'ודי וסרמן: ..".

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, כאן מדובר על כל דבר אחר: אוניברסיטה, לא לומד, לא הצליח לעבוד - כל מיני סיבות אחרות שבית המשפט ימצא לנכון, הוא יוכל לקבוע מזונות.

אמנון רובינשטיין: מה לגבי ילד בן 19 שלומד במכללה?

מוריה בקשי: הכוונה היא לעניין לימודים.

אמנון רובינשטיין: ענת מאור, מה את אומרת?

ענת מאור: לא ירדתי לבעייתיות שפה התעוררה.

אמנון רובינשטיין: ילד בין גיל 17 ל-20 לומד במכללה או באוניברסיטה, הוא זכאי למזונות?

ענת מאור: אמרנו שזה תלוי במצב הכלכלי.

מוריה בקשי: הכוונה היתה שמי שנמצא באוניברסיטה, יחול עליו סעיף קטן (4) שאומר שהוא יהיה זכאי אם יתקיימו תנאים שהוא לא יכול לכלכל את עצמו וכן הלאה, אותם תנאים של סעיף 5.

אמנון רובינשטיין: אמרנו שאוניברסיטה נכנסת בסעיף קטן (4) ולא בסעיף קטן (1), לכן אורי צפת צודק, צריך לכתוב "למעט מוסד להשכלה גבוהה".

אמנון רובינשטיין: אני לא רוצה פסקי דין של בית דין לעבודה.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה שכל מי שיקבל את החוק הזה יוכל לדעת מה קורה.

חנה מרגלית: יש כאלה שממשיכים לכיתות י"ג וי"ד, שזה הנדסאים.

אמנון רובינשטיין: י"ג וי"ד זה לא מוסד להשכלה גבוהה.

אשר רוט: מה קורה אם הוא לומד בישיבה?

אמנון רובינשטיין: ישיבה זה חינוך על-יסודי.

אשר רוט: זה כלול בהגדרה של חינוך על-יסודי?

אשר רוט: על-פי איזה קריטריון?

אמנון רובינשטיין: תלמיד ישיבה, זה לא נכלל בחינוך על-יסודי?

23531: תלוי באיזה ישיבה - ישיבה תיכונית זה על-יסודי, ישיבה גבוהה זו השכלה גבוהה.

שלמה שהם: נניח שבחור הלך לשנת ישיבה לפני צבא, מגיל 18 עד 19, ובחור אחר הלך למוסד להשכלה גבוהה - זה יקבל מזונות וזה לא יקבל מזונות?

אורי צפת: צריך לברר מה היתה המטרה.

אשר רוט: הפעם, בניגוד לפעם הקודמת, אני מסכים עם עורך-הדין צפת.

אשר רוט: נראה מה מטרת המחוקק.

אמנון רובינשטיין: המטרה היא לאפשר לו לסיים תיכון.

אשר רוט: צריך להגדיר את זה.

מוריה בקשי: נכתוב "השלמת לימודים תיכוניים".

אמנון רובינשטיין: מוריה בקשי מציעה "לצורך השלמת לימודים תיכוניים".

אמנון רובינשטיין: משרד המשפטים ינסח זאת.

אורי צפת: בסעיף קטן (3) בסיפה כתוב "לא יובא בחשבון, לעניין פסקאות (2), (3) והשירות העולה על 36 חודשים".

אורי צפת: מה לא יובא בחשבון, לא הצלחתי להבין.

מוריה בקשי: לעניין פסקאות (2) ו-(3), כיוון שהגדלנו עד גיל 22, לפעמים יוצא שמישהו מתגייס לצבא לא מיד בגיל 18, אז הרחבנו מצד אחד עד גיל 22, ולא סיימנו בגיל 21, מצד שני, אנחנו לא רוצים שתקציב המזונות יהיה יותר משלוש שנים.

אורי צפת: לא הצלחתי להבין את זה.

אמנון רובינשטיין: הכוונה ברורה.

אמנון רובינשטיין: אם זה מעבר לשירות חובה, זה לא חל.

אורי צפת: זה כתוב בפסקה (2) למעלה.

שלמה שהם: אורי צפת, תסתכל על הנוסח החדש, כתוב "שירות", ולא "והשירות".

אורי צפת: שירות קבע מופיע בפסקה (2), כך שאתה לא צריך את זה.

שלמה שהם: אבל אם, למשל, החייל ישב בכלא וכן הלאה.

אמנון רובינשטיין: יש כאן כפילות מסוימת.

אורי צפת: בסעיף קטן (ב) כתוב "המזונות יחולו על הורי הילד הבגיר בשיעור יחסי להכנסותיהם..., בלא להתחשב בהיותו סמוך על שולחן אחד מהם".

אמנון רובינשטיין: זה המצב היום.

אורי צפת: זה לא המצב היום.

אשר רוט: מביאים בחשבון שהאם מפרנסת, אז זו התרומה שלה למזונות.

אשר רוט: בנוסף לזה, אם הילד נמצא אצל אחד ההורים, סמוך על שולחנו, הוא צריך להשתתף.

אורי צפת: המצב היום הוא שילד קטין מקבל מזונות בהתאם לדין האישי, והחלוקה היא בהחלט לא כמו שכתוב כאן.

אורי צפת: נדבר כרגע על דין יהודי.

אורי צפת: הדין האישי מדבר על חלוקה אחרת.

אורי צפת: לפתע יש ילד בגיר, על ילד בגיר מופיע כלל חדש, שהוא אפילו סותר את הוראות סעיף 5, שהוא מופיע בסעיף קטן (4).

אורי צפת: פה מופיע פתאום כלל חדש שאומר, שנחלק את החבות בין ההורים לחלקים שווים.

אשר רוט: זה מופיע בחוק.

אורי צפת: זה מופיע לגבי ילד קטן, שהוא לא יהודי.

אורי צפת: זה נקרא תיקון "עקיבא נוף".

אורי צפת: בסעיף קטן (4)(ב) אנחנו מחלקים את הנטל על שני ההורים לפי מקור ההכנסה, ללא שום קשר היכן הילד נמצא.

ענת מאור: זה היה תמיד.

אורי צפת: זה מעולם לא היה.

אורי צפת: זו מהפכה.

שלמה שהם: אנחנו מכניסים את העיקרון הזה ליהודים במסגרת הזאת.

שלמה שהם: אם היינו יכולים להכניס את זה מגיל יותר צעיר, גם את זה היינו עושים.

שלמה שהם: אם יש אדם שמישהו סמוך על שולחנו, והשני הוא מיליונר, או אותו אחד שסמוכים על שולחנו הוא מיליונר, צריכה להיות לזה משמעות.

שלמה רוט: שלמה שהם, התוצאה תהיה שמעל גיל 18 החבות היא יותר חזקה מאשר עד גיל 18.

שלמה שהם: תלוי בסיטואציה, זה יכול להיות פחות.

אמנון רובינשטיין: זאת לא היתה הכוונה של חברת הכנסת מאור.

אמנון רובינשטיין: בחישוב איזון המזונות צריך להביא בחשבון גם מי תורם לילד.

אורי צפת: פה כתוב ההפך, לא מתחשבים בזה.

שלמה שהם: המצב הרצוי הוא שיקחו את הכנסות שני הצדדים, ואם צד אחד הוא עשיר יותר וצד אחד הוא עני יותר, יתחשבו בהכנסותיהם.

שלמה שהם: מי שמפרנס אותו, זה כמובן חלק מההשתתפות שלו במזונות.

23531: אתה כותב הפוך, אתה כותב "בלי להתחשב".

שלמה שהם: את העיוות שהיה קודם הייתי רוצה לתקן.

שלמה שהם: אני מקבל שהניסוח לא נכון, אבל אני מקווה שאתם מסכימים אתי שמתחשבים בהכנסות.

23531: שלמה שהם, תכתוב "ובהתחשב".

אמנון רובינשטיין: אנחנו רוצים שלא יהיה הבדל בין יהודים ללא יהודים.

אמנון רובינשטיין: אנחנו רוצים שלילד בגיר ניקח את איזון ההכנסות של ההורים, נפחית מזה את ההשתתפות במזונות עצמם.

אורי צפת: התיקון של הרב בן-דהן הופך את הקערה על-פיה.

שלמה שהם: נכתוב "הוצאות שהוציא הורה".

אורי צפת: תן לבית המשפט לעשות את החישוב.

אשר רוט: לפי קביעת בית המשפט.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה ששלמה שהם יחד עם עורך-הדין אורי צפת ונציגת המוסד לביטוח לאומי ישבו על הניסוח.

אמנון רובינשטיין: זו הנקודה הכי חשובה כאן.

חנה מרגלית: הנושא של הביטוח הלאומי, נגיד שיסתדר, אבל מה קורה עם הורים שמשלמים את המזונות עבור הילד?

חנה מרגלית: איך זה יכול לבוא לידי ביטוי?

אורי צפת: יש בסעיף הבא.

אורי צפת: ברשות אדוני, אני ממשיך.

אורי צפת: לגבי פסקה (ג), מה עשינו?

אורי צפת: ילד בתיכון מקבל שיעור מזונות מלא.

מוריה בקשי: לפי דין אישי.

אורי צפת: את אומרת עכשיו לפי דין אישי, אבל סעיף 5 אומר אחרת.

אורי צפת: הוא אומר חלוקה שווה בין ההורים.

אורי צפת: ילד בתיכון מקבל מלא, חייל מקבל חצי ובטלן מקבל מלא.

אורי צפת: ילדה שהשתחררה מצה"ל ולא עושה כלום, מקבלת מלא.

אורי צפת: כתוב שילד בגיר זכאי למחצית.

מוריה בקשי: ברור שזה לפי ההוראות של סעיף 1.

אורי צפת: כשהוא חייל או בשירות לאומי הוא מקבל חצי מהמזונות, כאשר הוא לא חייל ולא בשירות לאומי, הוא יושב בבית ורואה טלוויזיה - - -

ג'ודי וסרמן: לא מגיע לו כלום, אלא אם בית משפט שקל וקבע, ואז זה יהיה לפי השיעור שבית משפט קבע.

אורי צפת: לכמה הוא זכאי?

ג'ודי וסרמן: לכמה שבית המשפט יקבע.

אורי צפת: לפי סעיף 5?

ג'ודי וסרמן: לפי סעיף 4.

ענת מאור: אנחנו לא מתכוונים שמי שמתבטל או עובד צריך לקבל דמי מזונות.

שלמה שהם: כך זה כתוב.

ענת מאור: אנחנו רוצים לדאוג לילדים שלומדים ולילדים שבצבא ולמשפחות החד-הוריות.

ענת מאור: אני מהרהרת על הפשרה שהסכמתי לה, מתוך הלחץ שלכם עלי, ואני לא שלמה אתה, הפשרה היא בפסקה (ג).

ענת מאור: בסוף יוצא שנער או נערה בצבא או בשירות לאומי מקבלים פחות מסטודנט, וזה לא מוצדק.

מוריה בקשי: זה לא יקרה.

אמנון רובינשטיין: רבותי, אני זוכר את ההצהרה של חברת הכנסת מאור מתחילת הדיון.

אמנון רובינשטיין: היא לא רוצה לתת מזונות למי שמתבטל, או למי שעובד ויש לו הכנסה משלו, היא רוצה לדאוג לשני דברים צודקים, לנער או נערה שנמצאים בצבא או ממשיכים את לימודיהם בתיכון, והם זכאים למזונות מההורים על הבסיס הבא: לפי הכנסה או בהתחשב במי שמוציא את הכסף למזונותיו בפועל, זה ברור.

אמנון רובינשטיין: אחרת זה לא יכול להיות, גם בית המשפט לא יקבל פירוש אחר.

ענת מאור: ולתלמיד אוניברסיטה, אם הוא מהמגזר הערבי או החרדי.

שלמה שהם: את רוצה לחזור בך מעניין המחצית.

ענת מאור: המחצית, דווקא לחיילים ולשירות לאומי.

ענת מאור: צריך לבטל את זה.

אורי צפת: סטודנט שלא הולך לצבא, הוא יקבל מלא?

ענת מאור: מתוך זה שלחצו עלי , והשתכנעתי, יש פה דבר לא נכון.

מוריה בקשי: שתי קטגוריות הוגדרו במפורש בחוק, ובכל מקרה תהיה בהן זכאות: קטגוריה אחת היא השלמת תיכון, שאמרנו 100%; קטגוריה שנייה שהכנסנו, זה נושא הצבא, ששם אמרנו אוטומטית, בלי לבדוק יכולת כלכלית, בלי לבדוק שום דבר, הוא יקבל 50%, כשהיום הפסיקה היא שליש.

מוריה בקשי: קטגוריה שלא הכנסנו לחוק, והיא תהיה בשיקול דעת בית משפט זה באותם מקרים מיוחדים שמישהו לא בצבא ולא בהשלמת תיכון, והוא פחות מגיל 21, ויש הצדקה מיוחדת לפי סעיף 5 הקיים היום לתת מזונות.

מוריה בקשי: את הפסיקה היום, לפי סעיף 5, לא שינינו בה את הקריטריונים שסטודנט לא מקבל בכלל, ולכן מצבו של מי שיהיה בצבא הוא טוב בהרבה מהסטודנט, אלא אם כן זה סטודנט מאוד עני.

ענת מאור: גם את ההפליה הזאת אני לא רוצה כלפי ערביי ישראל.

מוריה בקשי: אמרנו שתהיה החלטה של בית משפט שבמקרה מסוים האב, למשל, יכול לכלכל יותר מהילד, בית משפט יבדוק כל מקרה ומקרה לגופו.

מוריה בקשי: יש מקרים שדיברנו עליהם באוכלוסייה הערבית, שהאב דווקא במצב מאוד קשה, ואנחנו לא רוצים לחייב אותו ב-100% מזונות.

מוריה בקשי: פה בכל מקרה יהיה שיקול דעת לבית משפט.

מוריה בקשי: מן הסתם תתפתח אולי פסיקה, אבל המצב הרגיל הוא שהחייל נמצא במצב טוב יותר מאשר הסטודנט, לפי הנוסח הזה.

אמנון רובינשטיין: יש בהצעת החוק הזאת רגישויות בלתי-רגילות, והעניין של ערביי ישראל והציבור החרדי, צריך לחשוב עליו פעם נוספת, צריך לחשוב פעם נוספת מה אנחנו רוצים.

אמנון רובינשטיין: זה, אגב, לא הפליה, מכיוון שמדובר על חיוב הורים ולא על חיוב המדינה, אבל גם לגבי חיוב הורים זה חשוב.

אמנון רובינשטיין: תלמיד שלומד באוניברסיטה, גם לגביו צריך לעשות הבחנה אם הוא עובד או לא עובד.

ענת מאור: בית המשפט יקבע בכל מקרה.

אמנון רובינשטיין: זה חוק מאוד חשוב ומהפכני, כדאי לדון שוב.

אשר רוט: הגברת מאור, כשהצעת את ההצעה האם היתה כוונה כלשהי שגם אותו המקרה שכרגע אנחנו מדברים עליו, סטודנט שאביו יחזיק אותו באוניברסיטה עד גיל 21?

ענת מאור: סטודנט שלא עובד ואביו יכול - כן.

ענת מאור: כשהעליתי את הצעת החוק בקריאה טרומית ערביי ישראל פנו אלי, ואני העליתי את זה פה בוועדה, שזה בא לתת תשובה לשתי אוכלוסיות עד לגיל 21.

אשר רוט: היית מודעת שאת מטילה פה חובה על ההורים להחזיק ילדים שהם באוניברסיטה.

אשר רוט: זו מהפכה שלא קיימת בכל העולם.

ענת מאור: לא רק שהייתי מודעת לכך, המשפחות החד-הוריות עושות זאת היום בעצמן והאבות לא עושים זאת.

אשר רוט: זו מהפכה שלא קיימת בשום מדינה דמוקרטית.

אשר רוט: אנחנו הראשונים בזה.

אשר רוט: יש עוד מדינה בעולם שאב חייב להחזיק את הבן שלו כשהוא לומד באוניברסיטה?

אורי צפת: יש מדינות בעולם שמממנות את האוניברסיטה.

אמנון רובינשטיין: רבותי, על כל העניין של סטודנט באוניברסיטה כבר דיברנו.

אמנון רובינשטיין: עורך-הדין רוט העקרונות אושרו על-ידי הכנסת וגם על-ידי הוועדה, כעת מדובר רק על ניסוח.

אמנון רובינשטיין: דבר אחד היה ברור שחברת הכנסת ענת מאור רוצה לחייב הורים להחזיק את הילד באוניברסיטה עד גיל 21.

אמנון רובינשטיין: ברגע שאין חובת גיוס שווה ליהודים ולערבים, ברור שזה יוצר הפליה, אבל היא לא מתכוונת להפליה, זה פועל יוצא מאי-הגיוס.

אשר רוט: כשיש סטודנטים ערבים, ההורים יצטרכו לשלם, לסטודנטים יהודים - לא.

אמנון רובינשטיין: ישלמו חצי.

דורית ואג: יהודי עד גיל 21 בצבא, הוא לא הולך לאוניברסיטה.

אמנון רובינשטיין: תשווה ערבי ליהודי שלא הולך לצבא.

אשר רוט: התוצאה היא הפליה פר-אקסלנס.

אמנון רובינשטיין: זו הכוונה שלה.

אשר רוט: את מודעת להפליה שקיימת פה?

אמנון רובינשטיין: רבותי, ההפליה לא נובעת מהחוק אלא מאי-הגיוס.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אני מקבלת את פנייתך.

ענת מאור: אני מבקשת שני דברים: האחד - העניין של ההסדר לגבי מי שהוא סטודנט, בין אם יהודי ובין אם ערבי ובין אם חרדי, כל מי שסטודנט מגיל 18 עד גיל 21, זכאי למזונות.

ענת מאור: השני - אני מודעת לכך שהתפשרתי על 50%, אני מרגישה שזו היתה פשרה גורפת מדי, ואני מבקשת לשקול שוב לגבי חייל ולגבי מי שבשירות לאומי.

אמנון רובינשטיין: רבותי, אני רוצה להסביר לנציגי הציבור, מכיוון שחברי הכנסת כאן מודעים לזה.

אמנון רובינשטיין: כוונתה של חברת הכנסת מאור לשנות את המצב הקיים.

אשר רוט: יש כאן הפליה, ולזה היא לא התכוונה.

אמנון רובינשטיין: ההפליה לא נוצרת בגלל החוק, אלא ההפליה נוצרת מהסיבה שחלק מהציבור הישראלי מגויס בין גילאים 18 ל-21 וחלק לא.

אמנון רובינשטיין: היא לא אחראית לזה.

ענת מאור: במחשבה נוספת, סטודנט צריך לקבל 50% בכל מקרה, וחייל ומי שבשירות לאומי, שמנועים מלהתפרנס, צריכים לקבל 100%.

אברהם רביץ: תלמיד ישיבה מנוע על-פי חוק להתפרנס, והוא נקרא חייל.

אורי צפת: באותו סעיף כתוב "בין השאר בהכנסותיו של הילד", צריך להוסיף פה, "לרבות רכוש ונכסים פיננסיים".

אמנון רובינשטיין: הערה נכונה.

אורי צפת: הסתירה שמצאתי בהצעת החוק היא בסעיף קטן (ד).

אורי צפת: המזונות שנפסקים לקטין נפסקים לפי דין אישי, ואז אין חלוקה שווה בין ההורים, הערכת הנטל לא שווה.

אורי צפת: אם כבר נפסקו והטילו, נניח, על ילד בן שנתיים מזונות מלאים על האב, אז הוא ימשיך לשלם מזונות מלאים.

אורי צפת: זה לא עולה על הדעת.

אמנון רובינשטיין: שלמה שהם וחברת הכנסת ענת מאור, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק מאוד רגישה.

אמנון רובינשטיין: הדברים שאמר עורך-הדין צפת מצביעים על כך שהוא בקי מאוד וגם מודע מאוד לפגמים, גם בחוק הקיים וגם בהצעת החוק, אני מציע שתשתפו אותו בהתייעצויות לגבי הניסוח.

אמנון רובינשטיין: חברת הכנסת מאור, תדאגי לנוסח חדש בהתייעצות עם שלמה שהם, עם אורי צפת ומוריה בקשי, כדי שנוכל להביא את הצעת החוק תוך חודש לאישור לקריאה שנייה ושלישית.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה.

אמנון רובינשטיין: הישיבה נעולה.