ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 130, 2000-05-31 09:30

חברי הוועדה: עזמי בשארה זהבה גלאון יעל דיין לימור לבנת איוב קרא דליה רבין-פילוסוף מוזמנים: גלוריה וייסמן, עו"ד ראש התחום למשפט פלילי, משרד המשפטים סנ"צ נורית זיו המשרד לבטחון פנים נתן קנת, עו"ד לשכת עורכי הדין דבורה הורביץ שרות המבחן לנוער, משרד העבודה והרווחה יעל הרמל פקידת סעד ראשית, משרד העבודה והרווחה טל קורמן, עו"ד מנהלת איגוד מרכזי סיוע לנפגעות תקיפה מינית אירית רוזנבלום, עו"ד ארגון משפחה חדשה תמר פלד-אמיר, עו"ד המועצה הלאומית לשלום הילד יונה בן יעקב מנכ"ל מכון בן יעקב אסתר סיוון, עו"ד שדולת הנשים אליסיה לרנר, עו"ד נעמ"ת

קצרנית: נושא: 1.

קצרנית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 55) (החלת עונש מזערי בחבלה בכוונה מחמירה של בן משפחה), התש"ס-2000.

קצרנית: 2.

קצרנית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 56) (החלת עונש מזערי על עבירות אלימות נגד נשים וילדים), התש"ס-2000 – אישור לקריאה שנייה ושלישית.

קצרנית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 55) (החלת עונש מזערי בחבלה בכוונה מחמירה של בן משפחה), התש"ס-‏2000 הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 56) (החלת עונש מזערי על עבירות אלימות נגד נשים וילדים), התש"ס-2000.

אמנון רובינשטיין: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 55), והצעת חוק העונשין (תיקון מס' 56).

אמנון רובינשטיין: ההצעה הראשונה של חברות הכנסת יעל דיין ולימור לבנת, וההצעה השנייה של חברת הכנסת זהבה גלאון.

יעל דיין: זו ישיבה שנייה שאנחנו מקיימים בנושא.

יעל דיין: אני רוצה לציין שעברתי על חומרים שונים, כאשר החומר העיקרי שנתנו עליו את הדעת היה מהאגודה לזכויות הילד.

יעל דיין: הם העלו את הנקודה שזה לא יחול על קטינים, אבל הנקודה הזאת כבר פתורה.

יעל דיין: אני לא חושבת שצריך להבהיר את זה, אבל אם צריך אז כמובן נציין את זה.

יעל דיין: הדבר השני שהם ביקשו, שהוא בלתי קביל עלי ואני מניחה שגם על אחרים, זה עריכת תזכיר לגבי קטינים שהם הקורבנות על מנת לברר את דעתם על מאסר חובה או עונש מינימום לגבי האב או הקרוב שגרם להם את התקיפה.

יעל דיין: אני חושבת שאין שום ערך בעולם להעמיד קטין, אפילו בצורה הכי מקצועית, בפני השאלה: מה אתה מעדיף, אבא מכה בבית, או שאבא שלך ילך לבית הסוהר.

יעל דיין: זה לגמרי לא קביל עלינו.

יעל דיין: אני רוצה להדגיש, אחרי שיחה עם גלוריה וייסמן, שהיתה תגובת שר שאמרה שהוא נגד עונשי מינימום בכלל ושלא צריכה להיות הפרדה בין בן משפחה וסתם עבריינים.

יעל דיין: אנחנו מתעקשים, גם בגלל הנתונים בשטח, שעונש המינימום במקרה הזה של 329 יחול על בן משפחה.

יעל דיין: נאמר לי כאן שההגדרה שציינתי לא כוללת בני זוג.

יעל דיין: צריך להכניס את ההגדרה שכוללת בני זוג.

יעל דיין: אני ציינתי את 351.

גלוריה וייסמן: נכון, שם אין בני זוג כי זה כלפי קטין.

יעל דיין: אז אנחנו ניקח את אותה הגדרה שקיימת ב355.

יעל דיין: הסעיף שמצויין בהצעת החוק לא כולל בני זוג.

גלוריה וייסמן: סעיף 351 מדבר על עבירות שנעשות כלפי קטינים.

גלוריה וייסמן: לעומת זאת, יש לנו סעיף מאוד דומה – 382 – שמתייחס להחמרה בתקיפות מסויימות כלפי בני משפחה.

אמנון רובינשטיין: אבל אצל חברת הכנסת גלאון יש גם סעיף קטן (א).

יעל דיין: אני רוצה לסיים.

יעל דיין: זה כמובן תיקון שחייב להכנס, כי אנחנו מדברים בעיקר על בני זוג.

יעל דיין: אני רוצה לומר שאספתי את החומרים הרלוונטים בפסיקות לגבי 329.

יעל דיין: אני רוצה לציין שגזרי הדין נעים בין 15 שנים לעל תנאי בתקיפות קשות מאוד של נשים בהריון וכן הלאה.

יעל דיין: העניין הזה של עונש מינימום, עם פתח המילוט שקבענו בחוק הקודם, מכסה את זה.

יעל דיין: אני מבקשת להוריד את ההצעה שלי לחמישית מהמירבי.

אמנון רובינשטיין: איך זה קרה ש329 זה יותר מאינוס?

יעל דיין: אני מבקשת להפוך את זה לחמישית.

יעל דיין: צריכים לבחון אם אנחנו יכולים בחקיקה הזאת להחיל על זה את החמישית, או להוסיף אותה ל355 שעוסק בעונשי מינימום.

גלוריה וייסמן: זה עניין של ניסוח.

יעל דיין: ההצעה שלי עומדת על חמישית מהמירבי, כאשר זה לא יחול על קטינים.

יעל דיין: כמובן שזה יחול על בן משפחה בהגדרה רחבה שכוללת בני זוג.

אמנון רובינשטיין: חברת הכנסת גלאון, אצלך יש תוספת אחת.

גלוריה וייסמן: חברת הכנסת יעל דיין מתייחסת רק לחבלה חמורה, ואת מתייחסת גם לעבירה של הריגה.

גלוריה וייסמן: שתי העבירות, דינן – 20 שנות מאסר.

גלוריה וייסמן: במובן זה, ההחלטה של חברת הכנסת דיין להוריד לחמישית זאת החלטה שגם מתייחסת לסעיף השני בשל העונש הגבוה מאוד שנקבע.

אמנון רובינשטיין: הנקודה המהותית פה היא הניסוח.

אמנון רובינשטיין: אני מציע שתנסחי את זה עם היועץ המשפטי.

גלוריה וייסמן: האם נראה לך גם מה שמציעה חברת הכנסת דיין שבן משפחה כולל בן זוג?

זהבה גלאון: כן.

אמנון רובינשטיין: מה עמדת משרד המשפטים לאחר התיקון הזה?

אמנון רובינשטיין: תיקון אחד הוא חמישית מהמירבי, התיקון השני אומר שזה כולל בן זוג והתיקון השלישי מבהיר שזה לא כולל שפיטת קטינים.

גלוריה וייסמן: משרד המשפטים מתנגד לעונשי מינימום.

גלוריה וייסמן: ההתנגות הינה עומדת, במיוחד שאף אחד מאיתנו – לא אנחנו וגם לא חברת הכנסת דיין – עשה מחקר מה היתה הפסיקה ולמה.

גלוריה וייסמן: דווקא בחומר שאנחנו אספנו העונשים היו מאוד חמורים.

גלוריה וייסמן: לגבי בן זוג, כפי שאמרתי, חוק העונשין מתייחס לבן זוגו, לרבות ידוע בציבור.

גלוריה וייסמן: הוא כן צריך להתייחס ,לדעתי, גם לבן זוג מהעבר.

אמנון רובינשטיין: אבל זה לא קיים בעבירות אחרות.

אמנון רובינשטיין: רק פה נכניס את זה?

גלוריה וייסמן: אני רוצה לבקש מהוועדה אישור לעשות תיקון עקיף גם בסעיף 382, כי זה יהיה אבסורדי שלגבי עבירות של תקיפה, שגם הן חמורות, תהיה הגדרה אחת של בן זוג, ולגבי עבירות אחרות, שגם הן סוג של תקיפה, יהיה דבר אחר.

אמנון רובינשטיין: טוב.

יעל דיין: דרך אגב, אלימות קשה ורצח של בני זוג לשעבר זה דבר שחוזר על עצמו.

נורית זיו: אנחנו מצטרפים להצעת החוק.

נורית זיו: בעניין ההגדרה צריך להחליט איזה סעיף.

גלוריה וייסמן: את התיקונים אנחנו נעשה.

נתן קנת: אנחנו מתנגדים לתיקון.

נתן קנת: מנסיוני אני יכול לומר לכם שבדרך כלל בן זוג מזמין גברתנים כדי להשתתף איתו.

נתן קנת: נוצר מצב אבסורדי שלגבי הבן-זוג יהיה עונש מינימום, ולגבי הגברתנים שהם העיקריים לא יהיה עונש מינימום.

לימור לבנת: אז אולי נעשה גם לגבי הגברתנים עונש מינימום.

נתן קנת: אם הכוונה היא להרתיע עברינים, זה לא דבר שירתיע עברינים.

דליה רבין-פילוסוף: כמה נשים נרצחו על ידי גברתנים.

אמנון רובינשטיין: דרך אגב, זה לא נכון, כי רוב ההתקפות הן של הבעל על אשתו.

לימור לבנת: בוודאי.

דליה רבין-פילוסוף: חבר לשעבר ובעל לשעבר.

נתן קנת: אם אתם רוצים שאני אמנה בכמה תיקים של גברתנים אני הופעתי, אני יכול למנות לכם.

נתן קנת: אם הכוונה היא שזה ירתיע עבריינים, זה לא ירתיע עבריינים, מכיוון שהעבירות האלה הן לא פרי של מחשבה תחילה והכנה, אלא הם תוצאה רגעית.

נתן קנת: אם הכוונה היא לתת רמז לשופטים, אז אני אומר לכם שהם יסיקו את המסקנה ההפוכה, מפני שעונשי המינימום מרתיעים שופטים מלהרשיע.

נתן קנת: המילוט הזה של טעמים מיוחדים נותן להם פתח למצוא דרך, מפני שהטעמים המיוחדים פה אינם אותם הטעמים המיוחדים שאנחנו מכירים מסדר הדין האזרחי.

נתן קנת: שם מוגדר מה זה טעם מיוחד ויש פסיקה לגבי זה.

נתן קנת: פה טעם מיוחד יכול להיות שהוא נכה, אמו חולת סרטן, השכן שלו מצונן, או כל מיני דברים שהשופט ימצא.

נתן קנת: בחוק לענייני משפחה יש הגדרה רחבה ביותר לבן משפחה.

יעל הרמל: אני מוכרחה להגיד שבמשרד העבודה והרווחה הדיעות היו חלוקות, אבל בסופו של דבר המשרד מתנגד להצעת החוק כפי שהיא.

יעל הרמל: אנחנו חושבים שתפקידה של הפרקליטות לבקש את העונש המתאים לכל עבירה.

יעל הרמל: התחושה שלנו היתה שבמידה והאישה תדע שבעלה או בן זוגה צפוי לעונש של מאסר ממושך, זה ירתיע אותה מפני הגשה של תלונה.

יעל הרמל: הנימוק השני היה שידיעה על עונש של מאסר חובה תשלול את האפשרות לשלוח את הגבר לטיפול הולם, במיוחד לגבי גברים שזוהי העבירה ראשונה שלהם.

לימור לבנת: לשופט יש שיקול דעת לומר שבמקום למאסר הוא שולח אותו לטיפול.

דבורה הורביץ: אני חושבת שקביעת עונשי מינימום בחוק פוגעת בעיקרון השיקום ובעיקרון הבנת המסוכנות של האנשים.

דבורה הורביץ: אני חושבת שלבית המשפט ולוועדות הערכה בבתי כלא צריכים להיות שיקולים לגבי מצבו של האדם שנמצא בכלא, והשיקולים האלה הם אלה שצריכים להכריע באשר לשיחרור מוקדם או אורך המאסר, ולא עונש מינימום שפוגע באופן גס בנושא של רעיון השיקום שעומד מאחורי ענישה.

לימור לבנת: את שמת לב שיש שיקול דעת לשופטים?

יעל דיין: האם גם משרד העבודה והרווחה התנגד לעונש מינימום בנוגע לעבירות מין?

דבורה הורביץ: כן.

טל קורמן: אני רוצה להביע תמיכה בהצעת החוק, וגם להתייחס לחלק מהדברים שנאמרו כאן.

טל קורמן: קשה לי להסכים עם עמדה שמבטאת איזה שהוא פטרנליזם כלפי האישה, שאם נקבע עונש מינימום אז מלכתחילה יימנע ממנה להגיש תלונה במשטרה.

טל קורמן: גם היום כשיש עונשי מקסימום הבעיה הזאת קיימת.

טל קורמן: אני כן חושבת שהעיקרון של ההרתעה במקרה הזה הוא מאוד מאוד חשוב, בהנחה שהעונש הקבוע בצד העבירה מבטא גם איזו שהיא פרופורציה בין הפגיעה שמגולמת בביצוע העבירה, ובין האטנרס החברתי שלנו.

טל קורמן: כשמדובר בעבירות שמבוצעות בתוך המשפחה, הפגיעה היא הרבה יותר חמורה, המורכבות בכל מה שנוגע להחלמה היא הרבה יותר חמורה, והרציונאלים עולים בקנה אחד עם אותם רציונאלים שעמדו בפנינו כשהוחלט על נושא של ענישת מינימום בעבירות מין.

אירית רוזנבלום: מאחר והאירגון שלנו עומד מאחורי חוק יסוד המשפחה, אני חייבת להעיר לגבי ההגדרה הרחבה של חוק מניעת אלימות במשפחה.

אירית רוזנבלום: אנחנו יכולים להתנסות בעתיד בתאים משפחתיים חדשים שמכילים את אותה מסירות לגבי התא המשפחתי והמורכבות שלו כאשר מתחוללת איזו שהיא עבירה בתוך המשפחה, ולכן חייבים לקחת בחשבון לא רק את בן זוג אלא גם הורה של בן זוג.

אירית רוזנבלום: בעיקרון אנחנו תומכים בענישת המינימום, כאשר החשש הוא דווקא פתח המילוט שיש לבתי המשפט שמא ישקלו שיקולים שנוגעים לטובת התא המשפחתי והמפרנס העיקרי, או כל מיני שיקולים שידענו אותם כאנכרוניסטים בעבר שיכולים ללוות אותנו גם כאופציה מאוד מסוכנת לגבי שיחרור מענישה.

תמר פלד-אמיר: צריך לזכור שאנחנו מדברים בעבירה שהיא אחת מהחמורות בעבירות כנגד הגוף, בוודאי עבירת ההריגה, ולכן שבאים לדבר על שיקום אני חושבת שזה צריך להיות לנגד עינינו.

תמר פלד-אמיר: אנחנו לא מדברים על תקיפה סתם, אלא על עבירות שהן עבירות כנגד הגוף.

תמר פלד-אמיר: לנושא של תזכיר, המועצה לשלום הילד התנגדה לנושא של לשאול את פי הקורבן הקטין לשאלת העונש הרצוי.

תמר פלד-אמיר: בנוגע לנושא של בן זוג, מעבר לנושא של הגדרה של חוק בתי משפט לענייני משפחה, צריך לתקן בהתאם גם את סעיף 335, שמתייחס לחבלה ופציעה בנסיבות מחמירות, ולא רק את הסעיף של תקיפה, שזה 382.

יונה בן יעקב: לפי דעתי עונש המינימום חשוב, כי הקורבן צריך תקופה די סבירה כדי שיוכל לשקם את עצמו.

יונה בן יעקב: אם הוא ידע שהתוקף באיזה שהוא זמן משתחרר, אז אין ספק שזה יהיה כמו חרב פיפיות על הראש שלו כל הזמן.

יונה בן יעקב: אני חושב שהצעת החוק היא במקום.

אסתר סיוון: אני מצטרפת לדברים שאמרה טל קורמן מאיגוד מרכזי הסיוע, והחשיבות שבהרחבת הגדרת בן-משפחה שהזכירה אירית רוזנבלום.

אסתר סיוון: לגבי הנימוק של משרד העבודה, אני חושבת שמחובתינו לתמרץ נשים להתלונן יותר.

אסתר סיוון: אני מניחה שהצעת החוק אפילו תביא לתגובה מצד נשים שידעו שבעליהן אכן יענשו על עבירה שעברו ולא יזכו בעונש קל מידי.

אמנון רובינשטיין: יש לנו 4 נושאים לתיקון: 1.

אמנון רובינשטיין: שזה יכלול בן-זוג ובן-זוג לשעבר 2.

אמנון רובינשטיין: שעונש המינימום יורד לחמישית.

אמנון רובינשטיין: 3.

אמנון רובינשטיין: התוספת בהצעת החוק של זהבה גלאון 4.

אמנון רובינשטיין: התיקון העקיף.

גלוריה וייסמן: זה מחייב תיקונים בכמה סעיפים.

גלוריה וייסמן: את זה אנחנו נבדוק.

אמנון רובינשטיין: אנחנו לא צריכים לקרוא את הצעות החוק, כי קראנו אותן בפעם שעברה.

דורית ואג: מאחר ושתי ההצעות עברו קריאה ראשונה בנפרד, אנחנו צריכים להחליט פה להביא את זה לוועדת הכנסת שתאשר לנו את המיזוג.

אמנון רובינשטיין: אז אולי נאשר את שתיהן בנפרד.

דורית ואג: למה?

אמנון רובינשטיין: אוקיי.

אמנון רובינשטיין: אני מצביע קודם כל על ההחלטה המקדמית לפנות לוועדת הכנסת לקבל אישור לאיחוד שתי ההצעות.

אמנון רובינשטיין: מי בעד?

אמנון רובינשטיין: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 הוחלט למזג את שתי ההצעות הצעת החוק של חברות הכנסת יעל דיין ולימור לבנת - מי בעד העברתן בנוסחן ובתיקונים שקראתי לקריאה שנייה ושלישית?

אמנון רובינשטיין: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר הצעת החוק של זהבה גלאון – מי בעד העברתה לקריאה שנייה ושלישית, בכפוף להחלטת המיזוג ולתיקונים שקראנו?

אמנון רובינשטיין: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר

לימור לבנת: התפרסם אתמול בעיתון שהאדם שרצח את אשתו ונקבע שהוא היה לא שפוי בזמן ביצוע הרצח עכשיו הוא שפוי.

לימור לבנת: זו פרשה שחוזרת על עצמה בצורות שונות, מפעם לפעם.

אמנון רובינשטיין: מי החליט?

אמנון רובינשטיין: ועדת השיחרורים החליטה?

אליסיה לרנר: ועדה פסיכיאטרית.

אמנון רובינשטיין: את ועדת השיחרורים אני יכול לזמן לכאן, אבל מה אני יכול לעשות לגבי הוועדה הפסיכיאטרית?

לימור לבנת: זה דורש, לדעתי, תיקון חקיקה.

לימור לבנת: מדובר על נושאים מאוד מסובכים.

לימור לבנת: אפשר לעשות את זה בצורה של הצעות חוק פרטיות.

לימור לבנת: אני הייתי מציעה שתיזום דיון בוועדה עם הגורמים, כדי לראות איך הוועדה יכולה למצוא את הפתרונות הנכונים לחקיקה, כך שאדם כזה, גם אם אי אפשר לשפוט אותו, לא ישוחרר.

אמנון רובינשטיין: צריך להגן על האישה.

לימור לבנת: מדובר על רצח.

לימור לבנת: אי אפשר להגן עליה.

לימור לבנת: צריך להגן על החברה.

אמנון רובינשטיין: אני מקבל את הצעתך.

לימור לבנת: אני הייתי חשופה למקרים שבהם אנשים מהסוג הזה אושפזו בבתי חולים פסיכיאטריים ויצאו לחופשות.

לימור לבנת: היה מקרה מאוד ידוע ברעננה של בחור שאנס קטינה והוכרז כזקוק לאישפוז פסיכיאטרי, אושפז באישפוז פסיכיאטרי, ויצא לחופשות באותה עיר שבה גרה הקטינה.

לימור לבנת: אחרי זה הוא בכלל שוחרר, מפני שהגיעו למסקנה שהוא בסדר.

אמנון רובינשטיין: יש לנו הצעת חוק של שטייניץ בעניין הזה.

יעל דיין: זה מדבר על כך שהוא לא יחזור למקום.

אמנון רובינשטיין: מה אני יכול לעשות בנושא פסיכיאטרי?

לימור לבנת: השאלה היא אם את לא חושבת, גלוריה, שיש טעם לדון בזה.

גלוריה וייסמן: אני אומרת שיש טעם, אבל הנושא הוא מאוד מורכב.

לימור לבנת: לכן לא רציתי להניח הצעת חוק.

אמנון רובינשטיין: אגב, לפני כמה שנים היה בוועדת חוקה דיון כזה, וזה היה דיון עקר לגמרי, כי הגיע הפסיכיאטר המחוזי ואמר שזה עניין מקצועי ושאין לנו, לפוליטיקאים, שום סמכות להתערב בשיקולים שלהם.

לימור לבנת: הפתרון לא יכול להיות פסיכיאטרי, כי אנחנו לא יכולים להתערב בשיקולים פסיכיאטריים, אבל החוק כן יכול, אולי, למצוא פתרונות, שאני לא יודעת מה הם.

אמנון רובינשטיין: גברת וייסמן, אני מבקש שתחשבי על זה.

אמנון רובינשטיין: אני אסכים לדיון.

אמנון רובינשטיין: תחשבי את מי להזמין לדיון, ואלו פתרונות יש.

אמנון רובינשטיין: למשל, אדם שיצא מבית חולים לחולי נפש ורצח שוב.

אמנון רובינשטיין: אמרו שאולי צריך לתקן את החוק בצורה כזאת שאם הוא משתחרר אפשר יהיה להעמיד אותו לדין.

גלוריה וייסמן: זה קשה מאוד.

גלוריה וייסמן: אולי הוא צריך להיות בפיקוח.

לימור לבנת: אדם רצח את אשתו וכעבור שנה הוא הולך הביתה.

אמנון רובינשטיין: לא, זה לא יכול להיות.

לימור לבנת: זה מה שקרה אתמול.

לימור לבנת: זה בלתי נסבל.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נהיה מוכנים לכנס את הוועדה לפי ההנחיות של משרד המשפטים בעניין הזה.

יעל דיין: אנחנו ביקשנו ממשרד המשפטים, לפני שנתיים ויותר, כשחוקק עונש מינימום הראשון על עבירות מין, לקיים מעקב על תוצאות החקיקה.

יעל דיין: החלטורה שאני עושה לחלוטין לא מקובלת עלי.

יעל דיין: אני מעסיקה אנשים שמביאים לי מאות תיקים על 329 ועל סעיפים אחרים, ואני מקיימת טבלה לא מקצועית של סטטיסטיקה על גזר דין, עירעור.

אמנון רובינשטיין: אצל המשטרה זה ממוחשב.

יעל דיין: אני מבקשת להערך לזה באיזו שהיא צורה, כי מחר אנחנו יכולים להביא עוד תיקון מהסוג הזה, ואז תגידו לנו שאין צורך כי העונשים בין כה גבוהים.

נורית זיו: על פי הסטטיסטיקה שלנו יש, ואני ביקשתי מ1996 עד 2000, עלו מספר תיקים שלא משקפים.

אמנון רובינשטיין: המחשבים שלכם לא מאוזנים?

נורית זיו: אני חושבת שיש פער בין הדיווח ובין המחשבים שלנו.

אמנון רובינשטיין: במשרד המשפטים יש משהו?

גלוריה וייסמן: לעניין הזה אין.

אמנון רובינשטיין: נתקלנו בזה שהמחשב של המשרד לביטחון פנים לא ענה על כל הבעיות בהרבה מקרים.

אמנון רובינשטיין: ראינו את זה גם בסטטיסטיקה שקיבלנו על מאסרים, שאחר כך טענו שזה לא יכול להיות.

נורית זיו: הבעיה הזאת צצה ועולה בכל פעם.

נורית זיו: מאחר שאני לא בשטח הזה בכלל, אני יכולה לפעול רק לפי הנתונים שיש בידי.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש שתאמרי לזה שאחראי על המחשוב שאנחנו מצפים שתוך חודש ימים נקבל סטטיסטיקה מעודכנת על השפעת חוקי עונשי מינימום.

יעל דיין: אני שלחתי עובדי כנסת שעובדים איתי, והמשטרה אמרה: מצטערים מאוד, אי אפשר להכניס אתכם למחשב.

נורית זיו: זה על פי החוק.

נורית זיו: מאחר והיום כל בתי המשפט ממוחשבים, אפשר לדעתי לפנות להנהלת בתי המשפט שיוציאו את כל פסקי הדין.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נפנה לשר המשפטים ולשר לביטחון פנים ונאמר שזה דבר חיוני להביא לידיעת הוועדה.

גלוריה וייסמן: צריך לפנות גם לנשיא בית המשפט העליון.

אמנון רובינשטיין: מנהל בתי המשפט כפוף לשר המשפטים.

גלוריה וייסמן: הוא כפוף יותר לנשיא בית המשפט העליון.

אמנון רובינשטיין: לא, אני לא אפנה לנשיא בית המשפט העליון.

יעל דיין: אנחנו נרצה לקיים בוועדת חוקה ישיבה בעוד כשנה, על מנת לבחון את הסוגייה.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה, הישיבה נעולה.