ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 94, 2000-02-28 10:10

אמנון רובינשטיין: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת הלפרט, תסביר מה מטרת הצעת החוק, ואחר כך אבקש ממשרד המשפטים לומר משהו.

שמואל הלפרט: הצעת החוק שלי היא תיקון לחוק קיים.

שמואל הלפרט: יש ציבור גדול שמעדיף להתדיין בבתי-דין רבניים, והחוק מאפשר לו את זה, בתנאי ששני הצדדים מסכימים לכך.

שמואל הלפרט: עד כאן, הכול בסדר.

שמואל הלפרט: הם יכולים לפסוק, הם יכולים להוציא פסק דין.

שמואל הלפרט: הבעיה היא איזו טעות בנושא האכיפה.

שמואל הלפרט: אין לבתי-דין רבניים אפשרות אכיפה, הוצאה לפועל, כאשר הם פוסקים בנושא מסוים, שהחוק מאפשר להם לפסוק.

שמואל הלפרט: מדי פעם, כאשר יש בעיה של הוצאה לפועל, הם יכולים לבקש אישור מבית-המשפט על הוצאה לפועל.

שמואל הלפרט: התיקון שלי בא לתת סמכויות לבתי-דין רבניים, כדי שלא יצטרכו מדי פעם לבקש את העזרה של בתי-המשפט בנושא של ההוצאה לפועל.

שמואל הלפרט: מאחר שיש להם סמכות לפסוק, שתהיה להם גם הסמכות להוצאה לפועל.

אמנון רובינשטיין: תודה.

אמנון רובינשטיין: נציג משרד המשפטים, ואחר כך הרב בן-דהן.

פרץ סגל: הצעת החוק של חבר הכנסת הלפרט היא למעשה זהה לתזכיר להצעת החוק שהופץ על-ידי משרד הדתות עוד בכנסת הקודמת.

פרץ סגל: תזכיר חוק שהממשלה עדיין לא סיימה את הדיון בו.

פרץ סגל: התקיים דיון אחד אצל היועץ המשפטי לממשלה, ודיון אחד אצל שר המשפטים, בהשתתפות שר הדתות, כדי לקדם את הצעת החוק, ולראות מה עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.

פרץ סגל: בהמשך להחלטה בישיבה אצל שר המשפטים, בהשתתפות שר הדתות, אנחנו מכינים חוות דעת בנושא הזה, כדי לראות אם אפשר לקדם את הצעת החוק מבחינת הממשלה, והדיון יוחזר ליועץ המשפטי לממשלה.

פרץ סגל: ההצעה הזאת נמצאת בתהליכי עבודה, אנחנו סוברים שצריך לאפשר לממשלה, שהפיצה את תזכיר החוק, לסיים את העבודה שלה בדרך מסודרת, כפי שמתחייב מכל הצעת חוק ממשלתית.

פרץ סגל: אם העמדה הזאת מקובלת, אני לא אכנס לגופם של דברים.

אמנון רובינשטיין: קודם כול, נקיים דיון, ואחר כך נשאל את המציע.

אמנון רובינשטיין: הרב בן-דהן.

אלי בן-דהן: צודק ד"ר סגל חברי, שזאת הצעת חוק שהתחילה כהצעת חוק של בתי-הדין הרבניים, אבל כדרכן של הצעות חוק, וכדרכה של הממשלה, העניין מתנהל מאוד בעצלתיים, לצערי, ונמשך כמעט שנה וחצי, אולי אפילו מעבר לכך.

אלי בן-דהן: המרחק בין דיון לדיון הוא חודשים רבים.

אלי בן-דהן: לאחרונה הביע דעתו שר המשפטים, הן בשיחה עם שר הדתות וגם בפומבי לכלי התקשורת, שהוא תומך בהצעת החוק הזאת, הוא בהחלט חושב שיש מקום לאפשר לציבור שמעוניין לקיים דיונים על-פי דין תורה, לקיים אותם במסגרת בתי-הדין הרבניים, במסגרת האפשרויות של בתי-הדין הרבניים.

אלי בן-דהן: אמר חבר הכנסת הלפרט, ואני רוצה לחדד את העניין, שכיום, במצב הנוכחי, כאשר בית-דין דן בנושא שהוא קשור לבוררות, הוא כמעט ולא יכול לעשות שום דבר, אפילו להזמין עד, להטיל עיקול על ממון שהוא נשוא הסכסוך, הוא לא יכול.

אלי בן-דהן: כל דבר צריך לרוץ לבית-המשפט המחוזי, והעניין מתנהל מאוד בכבדות.

אלי בן-דהן: אנחנו חושבים שיש מקום להקל על המתדיינים, וכאשר שני הצדדים חתמו על שטר בוררות, והם מעוניינים, מרצונם החופשי, להתדיין על-פי דין תורה, במסגרת שבה הם בחרו, יש לתת לאותה מסגרת את האפשרויות ואת הכלים לקיים את ההתדיינות בצורה מלאה.

אמנון רובינשטיין: אין כאן פגיעה בסטטוס קוו, לדעתכם?

אלי בן-דהן: אין פגיעה.

אלי בן-דהן: אנשים ממילא באים להתדיין.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה.

אמנון רובינשטיין: נציג לשכת עורכי-הדין, עורך הדין אורי צפת.

אמנון רובינשטיין: בבקשה.

אורי צפת: אנחנו רוצים להאיר את הדברים, כדי שיהיה ברור במה מדובר פה.

אורי צפת: כבוד הרב בן-דהן אמר שבתי-דין דנים כבוררים.

אורי צפת: ובכן, גם בבג"ץ קראתי, ובבג"צים נוספים, שבית-המשפט העליון העיר לבית-הדין הרבני שהוא מקיים בוררויות בבית-דין רבני, שהוקם לפי חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין), כלומר, אם רוצים להקים בתי-דין מהסוג הזה, שיעשו חוק נפרד, ללא קשר לנישואין וגירושין, ויבנו בתי-דין וימנו דיינים, והכול בסדר.

אמנון רובינשטיין: השם נישואין וגירושין מטעה, הרי זה ענייני ממון על-פי דין תורה.

אורי צפת: החוק מדבר אך ורק על נישואין וגירושין, כאשר סעיף 9, שרוצים להצמיד אליו את התיקון הנוכחי, מדבר על הסכמות רק בענייני מעמד אישי, ואז בית-דין רבני דן מכוח סמכותו, ויש זכות ערעור וכדומה.

אורי צפת: כאן רוצים להכניס בית-דין שידון כערכאה דיונית לכל דבר ועניין, ואין לנו בעיה עם זה בנושא הזה, רק שזה לא בבית-ספרנו.

אורי צפת: הכוונה היא שיקימו עוד בתי-דין, עוד ערכאות, עוד דיינים, וצריך לחשוב על ערעורים בנקודה הזאת.

אורי צפת: אם ההצעה הזאת תיכנס לתוקף, יתחילו דיונים של בוררויות בכל מיני ממונות, ואז נישואין וגירושין יעמדו בצד, ואם יש תור לדיון כך וכך חודשים, ניתקע בצד וישכחו אותנו.

אורי צפת: אין ספק, יש ציבור עצום, ויש הרבה התדיינויות בנושא הזה, ואולי הם זכאים למה שהם מבקשים.

אורי צפת: צודק מציע ההצעה, שכל החלטה של בית-דין רבני שדן בעניין כבוררות, ומה שבג"ץ אמר, שהוא צריך לעשות את זה אחרי-הצהרים במקום אחר, טעונה אישור של בית-המשפט המחוזי, כדי לתת לזה תוקף של בוררות, ואז זה אכיף בהוצאה לפועל.

אורי צפת: כלומר, כל זמן שבית-דין רבני לא מוסמך מכוח החוק, ההחלטה שלו היא של בורר לכל דבר ועניין.

אורי צפת: בהצעה כתוב "משפט הפרט", אינני יודע מה זה, ו"בעלי הדין".

אורי צפת: מציע ההצעה אמר "בעלי הדין", וראה בזה דבר נורא קל.

אורי צפת: כפי שידוע לכולם אפשר להוציא צווי ירושה בבית-דין רבני, ובבית-דין רבני גם כן התלבטו הרבה פעמים מי הם צדדים שצריכים לתת את ההסכמה – היורשים.

אורי צפת: מי הם היורשים?

אורי צפת: מי קובע אותם?

אורי צפת: ואז הגיע מקרה אחד של אחת, שהיא טענה שהיא ידועה בציבור, ובית-דין רבני קבע שהיא לא ידועה בציבור.

אורי צפת: הגישו על זה בג"ץ, ובג"ץ קבע שבית-דין רבני לא מוסמך לקבוע מי הם הצדדים הנוגעים בדבר, כי על-ידי כך הוא שולל את הזכויות של הידועה בציבור.

אורי צפת: מה הכוונה כאן?

אורי צפת: מי הם הצדדים.

אורי צפת: בכל משפט פרט יש צדדי ג' וצדדי ד' וכל מיני אנשים שזה נוגע אליהם, אז איזה צד ג' מספר 2 לא ייתן את ההסכמה, מי בכלל שואל אותו?

אורי צפת: מי בכלל מזמין אותו, כששני אנשים נצים?

אורי צפת: נורא קל לומר "הביעו הצדדים הסכמה", אבל צריך לקבוע מי הם הצדדים, ובמשפט פרט של מזונות יש טווח רחוק מאוד, כי יש לזה השלכות למשפט פרט של ממונות, יש לזה השלכה לכיוונים שונים.

אורי צפת: למשל, תביעה ממונית נגד חברת משה"ב, גופים שלמים צריכים לקבל הסכמות.

אמנון רובינשטיין: אלה הערות לאחר הקריאה הראשונה.

אמנון רובינשטיין: והשאלה אם זה במסגרת החוק הזה או בחוק נפרד.

אורי צפת: חוק נפרד לחלוטין.

שמואל הלפרט: אתה קובע שזה נפרד לחלוטין, יש אחרים שסוברים שזה לא נפרד לחלוטין, שזה תיקון לחוק קיים.

אמנון רובינשטיין: עורכת-דין דפנה בוסתן.

דפנה בוסתן: יש לנו תחושה מאוד לא נוחה, ואני רוצה להסב את תשומת הלב למילים "הצדדים הנוגעים בדבר הביעו הסכמתם לכך", ואני מתייחסת גם למצב הנתון היום.

דפנה בוסתן: מניסיון של התיקים המאוד קשים של מעוכבות הגט, אני לא אומרת לחץ פיזי מתון, אבל הלחץ שמופעל בתוך בתי-הדין הרבניים להעביר דברים שכבר נסגרו בערכאות אזרחיות לבוררויות בבית-הדין הרבני, זה דבר שמאוד מטריד אותנו, כאשר אנחנו יוצאים מנקודת הנחה, וכאן אני מתחברת לנושא הירושה, שגם מי שחותם על הסכמה בעצם לא מבין באותו רגע את מלוא משמעות העניין.

דפנה בוסתן: העניין של הרחבה מאוד מטריד אותו.

דפנה בוסתן: ויש כאן שינוי של סטטוס קוו - הרחבה של סמכויות והעברה של דברים חדשים, תוך כדי זה שאני לא שקטה לגבי מה פירוש המילים "לאחר ששני הצדדים הנוגעים בדבר הביעו הסכמתם לכך".

דפנה בוסתן: בתיקים שהופעתי בהם, הלחץ שמופעל על הצדדים, גם תיקים שכבר חמש שנים התנהלו בערכאות אזרחיות – "תעבירו את כל העניין אלינו, ואז נוכל לטפל במכלול העניינים".

אמנון רובינשטיין: שלומית ביר, בבקשה.

שלומית ביר: רציתי להוסיף לגבי המצב הקיים היום עוד עובדה אחת.

שלומית ביר: גם כששני צדדים רוצים להתדיין בבית-הדין, מפני שבית-הדין יושב מתוקף סמכותו בנישואין וגירושין, נוצר מצב שבית-הדין עצמו מסרב לקבל על עצמו תיקי בוררות בטענה שהם עמוסים, והרב בן-דהן יודע את זה.

שלומית ביר: ואז, צדדים כאלה נאלצים לפנות לבית-דין לממונות, שיושב במועצה הדתית, כשהדיינים שיושבים שם הם לא דיינים מוסמכים – רבני ערים או רבני שכונה.

אמנון רובינשטיין: הרב בן-דהן, יש כמה אלפי תיקים כאלה?

אלי בן-דהן: נכון.

אמנון רובינשטיין: קיבלנו סטטיסטיקה בכנסת הקודמת, ויש קרוב ל-10,000 תיקים במועצה הדתית בדיני ממונות.

שלומית ביר: הדיינים שם אולי בוררים טובים, אבל הם לא פועלים מתוקף ידיעת החוק, ל א תמיד מתוקף ידיעת ההלכה, והחשוב מכל, התקנות, שהן תקנות בתי-הדין הרבני, לא פועלות שם, ואז אין דרך לאכוף אפילו על הצד שהסכים, לא טענות שצריך להגיש כתבי תביעת 30 יום, זאת אומרת, כל מה שקיים בתקנות הדיון, לא קיים שם, ואני מדברת על אנשים שהתייצבו ורוצים להוכיח את הדברים בפני בתי-הדין האלה.

שלומית ביר: צדק חברי, עורך-דין צפת, שבמנגנון הקיים אנחנו חושבים שנכון יהיה להרחיב את שעות הפעולה של בתי-הדין, אולי לפתוח אותם אחר-הצהרים לבוררויות, כך שאנשים שבאים לבוררויות לא ייתקלו באנשים שבאים להתגרש וכן הלאה.

אמנון רובינשטיין: חברי הכנסת.

דליה רבין-פילוסוף: על פניו יש פה הרחבת סמכות ושינוי בסטטוס קוו, לכן, קודם כול אני רוצה לשמוע את עמדת הממשלה.

דליה רבין-פילוסוף: אני לא הבנתי מה עמדת הממשלה.

אמנון רובינשטיין: הממשלה עדיין לא החליטה.

אמנון רובינשטיין: זה מקרה יוצא דופן, שההצעה עברה בקריאה מוקדמת - - -

דליה רבין-פילוסוף: בלי עמדת ממשלה?

דורית ואג: הממשלה התנגדה.

פרץ סגל: הממשלה התנגדה, כפי שנאמר בתחילת הדברים.

אמנון רובינשטיין: מה המצב כעת?

פרץ סגל: המצב כעת, כפי שאמרתי בתחילה, שהיתה ישיבה בין שר המשפטים לשר הדתות לבחון אם הממשלה מוכנה לשנות באיזה אופן את עמדתה ביחס לתזכיר זה.

פרץ סגל: אם מדובר בהצעה כפי שהיא, הממשלה מתנגדת, ואני מוכן לפרוס את נימוקי הממשלה להתנגדות שלה להצעה הזאת.

אמנון רובינשטיין: הרב הלפרט, יש לי הצעה.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נקצוב זמן לממשלה, ונדחה את הדיון.

אמנון רובינשטיין: אם יש עמדת ממשלה נגד, אז לפחות שני חברי ועדה, חברת הכנסת רבין-פילוסוף ואני, מחויבים להצביע על-פיה.

אמנון רובינשטיין: כמה זמן ייקח עד שתהיה עמדת ממשלה?

פרץ סגל: בשבוע הקרוב אנחנו כנראה נסיים את חוות הדעת, נגיש אותה לשר המשפטים, ליועץ המשפטי לממשלה, ונקבל את דעתו של שר הדתות.

דורית ואג: להגיש לשר המשפטים וליועץ המשפטי הממשלה זה לא שבוע.

אמנון רובינשטיין: אני אקצוב זמן.

אמנון רובינשטיין: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

שלמה שהם: אני רוצה לומר משהו שאולי גם הממשלה וגם המציע יוכלו להגיע לאיזה כיוון: את הפגמים שמנו בהצעת החוק הזאת, אני מסכים אתם, גם בעניין של בתי-הדין הרבניים, הבסיס הזה הוא די רעוע גם כך, ואנחנו נוסיף אליו דברים נוספים.

שלמה שהם: דווקא משום הכיוון, שאנחנו רוצים ככל שאפשר יותר להשיג דברים בתוך המסגרת, ומשום שיש ציבור דתי בישראל שהולך לבוררויות האלה, אני סבור שצריך להיות מצב, לא במסגרת בתי-דין של ממונות, שתהיה רשות ממלכתית או גוף ממלכתי שיוקם לעניין הזה.

אמנון רובינשטיין: אבל לא במסגרת סמכות נישואין וגירושין.

שלמה שהם: ודאי שלא.

שלמה שהם: זה יכול להיות מחלקה בתוך בתי-הדין הרבניים.

שלמה שהם: צריך לחשוב איך לעשות את זה.

שלמה שהם: ממה נפשך?

שלמה שהם: אם בתי-הדין הרבניים יכולים לכפות גט ולשלוח אדם למאסר, זה מצחיק שהם לא יוכלו להוציא עיקול זמני בממונות על כספים מסוימים.

שלמה שהם: ואז הייתי קובע משהו שהוא אומנם חיה מוזרה, מין אנדרוגינוס, שהוא קווזי-בורר, אבל בורר בתוך מוסד ממלכתי, עם סמכויות לצווים זמניים, עם זה שפסק הבורר יהיה פסק-דין אכיף, כמו שאנחנו עושים את זה בלי צורך לאישור מבית-משפט, וזה צריך להיות הכיוון שאליו אולי גם הרב הלפרט היה צריך ללכת.

שלמה שהם: אני מניח שלעניין הזה ודאי לא תהיה התנגדות, חוץ מבעיות כלכליות וכן הלאה.

אמנון רובינשטיין: נציגת נעמ"ת התנגדה בכל מקרה.

שלמה שהם: צריך להוציא את זה מבתי-הדין הרבניים שעוסקים בנישואין וגירושין.

אמנון רובינשטיין: היא התנגדה לעניין של הסכמה.

אלי בן-דהן: שלמה שהם, אני לא מבין.

אלי בן-דהן: אתה מדבר על הקמת מנגנון חדש?

שלמה שהם: מצדי שזה יהיה מחלקה בתוך בתי-הדין הרבניים.

אלי בן-דהן: אתה מדבר על מנגנון עם דיינים חדשים, עם מזכירות חדשה ועם דיונים חדשים.

אלי בן-דהן: אני אקבל את זה, אבל מי ייתן?

שלמה שהם: אני אומר בעדינות כדרכי.

שלמה שהם: ברגע שאנחנו נלך לאכיפה מוגברת של הצווים וכן הלאה, אני מניח שמספר המתדיינים שיגיעו לבתי-הדין הרבניים יגדל.

שלמה שהם: אתה יכול לומר היום, במצבת כוח האדם שלך, שאתה יכול לקלוט את זה, בלי שיהיו משכי זמן נוספים בכל הדיונים האחרים, בלי שזה יכביד על נישואין וגירושין?

שלמה שהם: כי הרי זו בעצם הטענה.

שלמה שהם: הטענה היא פרקטית, הטענה היא לא של הקונספט עצמו.

שלמה שהם: על הקונספט עצמו אנחנו מסכימים, כי הרי גם בתי-המשפט מעוניינים שהדברים ייגמרו יותר בבוררות ופחות יגיעו לבתי-המשפט.

אלי בן-דהן: כל דבר נמדד באיזון.

אלי בן-דהן: אתה מציג פה את האידיאל.

אלי בן-דהן: אבל אנחנו חיים במדינה, ואני, כמייצג הממשלה, וכמי שעובד מול האוצר יום-יום, אני אומר לך: אין לזה סיכוי.

שלמה שהם: אז אולי צריך למנוע הרחבה של הבוררות.

אלי בן-דהן: שלמה שהם, אתה רואה היום את שר האוצר שנותן לך תקנים לדיינים חדשים, למזכירות חדשה, לבניינים חדשים?

שלמה שהם: עזוב את הבניינים.

שלמה שהם: תוסיף X דיינים שיעסקו רק בממונות.

אלי בן-דהן: ההצעה שכאן היא הצעה שלפחות מאזנת בין הצרכים לבין האפשרויות.

שלמה שהם: זה לא מאזן.

אמנון רובינשטיין: נציגת נעמ"ת העלתה נימוק שאתם לא מתייחסים אליו.

אמנון רובינשטיין: היא טוענת, שיש כאן הרחבה מהותית של סמכות בית-הדין הרבני, ושמתוך הניסיון שלה יש בעיה, כי ההסכמה היא לא תמיד הסכמה של אמת.

אמנון רובינשטיין: ולא התייחסתם לדברים של חברת הכנסת רבין-פילוסוף, שיש כאן פגיעה בסטטוס קוו.

אלי בן-דהן: מה שהעלתה עורך-דין בוסתן הוא לא דומה לעניין שלנו.

אלי בן-דהן: בנושא שבין בעל לאישה אין ספק שבית-הדין ודאי לוחץ, הן ע הבעל והן על האישה, בכל מקרה לגופו, כדי להביא אותם, בסופו של דבר, לידי הסכמה ומציאות שבה שניהם יתכנסו לתוך מסגרת שבה - - -

נחום לנגנטל: הניסיון תמיד פחות חזק מאשר שופטים.

אלי בן-דהן: גם זה נכון.

אלי בן-דהן: אבל עדיין הרעיון הוא להביא אותם בסופו של דבר להסכמה.

אלי בן-דהן: פה מדובר על שני אנשים שמרצונם החופשי אומרים: אנחנו רוצים להתדיין כאן.

אלי בן-דהן: זה לא קשור בכלל להתדיינות קודמת, זה לא קשור לאיזה קשר ביניהם.

אלי בן-דהן: האנשים אומרים: יש סכסוך ממוני בינינו, אנחנו רוצים שהערכאה הדתית תפסוק בינינו.

אלי בן-דהן: זו הערכאה שאנחנו מאמינים בה, ואנחנו רוצים להתדיין בה.

אלי בן-דהן: אין קשר בין שני המקרים.

אמנון רובינשטיין: תודה.

אמנון רובינשטיין: ד"ר סגל, רק לטענות של חברת הכנסת דליה רבין-פילוסוף ושל נציגת נעמ"ת.

פרץ סגל: השאלות הן אפילו יותר כבדות ממה שנאמר פה, מכיוון שעל פני הדברים מדובר פה בסטייה מחוק-יסוד: השפיטה.

פרץ סגל: חוק-יסוד: השפיטה קבע באופן מפורש בסעיף 11: שופט לא יעסוק בשום עיסוק נוסף.

פרץ סגל: אנחנו יודעים שגם בוררות היא עיסוק שאסור לשופט לעסוק בה.

אלי בן-דהן: אלא אם כן זה מוסדר בחוק.

פרץ סגל: לצורך העניין הזה אנחנו צריכים לשנות את כל הקונספציה שחלה על שופטים ודיינים.

פרץ סגל: הרי אין שום סיבה שנקבע את הדבר הזה על דיינים ולא על שופטים, משום שלא רק הציבור של היהודים הדתיים רוצים את השירות של בוררות מטעם המדינה ובמימון ממלכתי של המדינה.

פרץ סגל: יבואו גם דתות אחרות, ויבואו אזרחים אחרים שאינם בני דת, ויאמרו:

פרץ סגל: מדוע שהמדינה לא תעמיד לרשותנו מנגנון של בוררים.

פרץ סגל: כלומר, לא מדובר פה על אוכלוסייה מסוימת שזכאית לקבל את השירות הזה לעומת אוכלוסיות אחרות.

פרץ סגל: גם היום מוסדר שאפשר לפנות לבוררות, ואין שום מניעה שאדם דתי ילך לבורר דתי או לבוררים דתיים, ואין שום סיבה שהמדינה תממן את הבוררים הדתיים שיושבים מכוח חוק בתי-דין רבניים (גירושין ונישואין) לעומת אחרים.

אברהם רביץ: המדינה מקבלת אגרה.

אמנון רובינשטיין: הוא אומר:

אמנון רובינשטיין: אם זה חל על דיינים, שיחול גם על השופטים.

פרץ סגל: המגמה היא: שופטים לא יהיו מעורבים.

פרץ סגל: אותם שופטים שמחר ישבו בערעור על החלטה של שופט כבורר מחוץ לבתי-הדין מחוץ לבתי-המשפט.

פרץ סגל: כלומר, מדובר פה בשאלות עקרוניות ביותר.

אמנון רובינשטיין: העניין הרבה יותר מסובך גם ממה שאני חשבתי.

אמנון רובינשטיין: הממשלה מתנגדת, אבל היא שוקלת מחדש את עמדתה.

אמנון רובינשטיין: רציתי להציע שנמתין שלושה שבועות, לא יותר מזה, להחלטת הממשלה, ואז נצביע.

פרץ סגל: אדוני, הייתי מבקש חודש ימים.

דורית ואג: אני מבקשת לציין שחודש ימים מהיום הכנסת מתפזרת לפגרה.

אמנון רובינשטיין: המגמה שלי היא להעביר את כל הצעות החוק הפרטיות בקריאה ראשונה וגם שנייה ושלישית, אם אפשר, לפני הפגרה, כדי שנישאר עם שולחן נקי, גם אם נצטרך לשבת יום נוסף.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שהדיון הזה יתקיים לפני הפגרה.

שמואל הלפרט: כלומר, עד שלושה שבועות.

אמנון רובינשטיין: שלושה שבועות.

אברהם רביץ: נקבע שלושה שבועות, כדי שלפני הפגרה הצעת החוק תוכל להעלות למליאה.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה.