ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 15, פרוטוקול מספר 16, 1999-10-06 09:00

אמנון רובינשטיין: בוקר טוב.

אמנון רובינשטיין: הישיבה פתוחה.

אמנון רובינשטיין: קודם כול, אני מבקש להודיע על הקמת שתי ועדות משנה: לעניין תקנות על-פי חוק החברות, ועדת משנה בראשותה של חברת הכנסת ציפי לבני; לעניין תקנות על-פי חוק כרטיסי חיוב, ועדת משנה בראשותו של אברהם רביץ.

אמנון רובינשטיין: הנושא היום הוא תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תנאי החזקה במעצר) (תיקון), התשנ"ט-1999 - אישור התקנות - הצבעה.

אמנון רובינשטיין: היה לנו כבר דיון בנושא הזה.

אמנון רובינשטיין: תאמרו לנו בבקשה מה השינוי.

רחל גוטליב: בדיון הקודם העלו חברי הוועדה השגות: האחת - פרק הזמן למניעת הביקורים.

אמנון רובינשטיין: 60 יום.

אמנון רובינשטיין: 30 ועוד 30.

רחל גוטליב: לא.

רחל גוטליב: אנחנו דיברנו על שלושה חודשים, כמו בתקנות בתי הסוהר, ונאמר שזה פרק זמן ארוך מידי, ולכן אנחנו מציעים כאן לצמצם לחודש ימים.

רחל גוטליב: הנושא השני שעלה היה הביקורת השיפוטית.

רחל גוטליב: חברי הוועדה ביקשו שההחלטה תבוא די בסמוך לקבלת ההחלטה, באישור בית המשפט.

אמנון רובינשטיין: ביקשנו להודיע לעצור על זכותו לערער לבית משפט.

רחל גוטליב: זה מה שאנחנו מציעים.

רחל גוטליב: אנחנו מציעים כאן פתרון, כדי לאפשר ביקורת שיפוטית, בלי ליצור סדרי דין מיוחדים שנדרשים.

אמנון רובינשטיין: עותרים לבית המשפט המחוזי?

רחל גוטליב: כן.

אמנון רובינשטיין: נעשו כאן שני תיקונים חשובים, לפי בקשות חברי הוועדה.

אמנון רובינשטיין: יש למישהו הערות?

אמנון רובינשטיין: נציג לשכת עורכי הדין, בבקשה.

שמואל סף: יש פה שתי בעיות, ואני רוצה להזכיר את מה שהיה בדיון הקודם.

שמואל סף: הבעיה היא קודם כול מי יזום את ההליך בבית המשפט.

שמואל סף: להודיע לאסיר או לעצור, עשרה ימים מראש, שיתחיל להתארגן ולהגיש עתירות, לגבי עצור רגיל - עצור ימים או עצור עד תום ההליכים - יש בעיה, כי בדרך כלל יש עורך-דין בתמונה, או אם אין לו עורך-דין, הוא צריך לארגן עורך-דין.

שמואל סף: התקנות המתוקנות, קודם כול עוסקות בעצורים, לא עוסקות באסירים.

רחל גוטליב: מעצר עד תום ההליכים.

רחל גוטליב: עצורים לימים אינם זכאים לביקור.

שמואל סף: במעצר עד תום ההליכים, להתארגן עשרה ימים מראש, זה זמן קצר מידי.

אמנון רובינשטיין: מה אתה מציע?

שמואל סף: אני מציע שהיוזמה תהיה מהשב"ס.

שמואל סף: קודם אני אסיים את ההצעה, כי אחרת היא לא תהיה מובנת.

שמואל סף: יש מקרים דחופים.

שמואל סף: הידיעה שמחר המשפחה תבוא לבקר את העציר הגיעה אתמול בערב, ויש לה מידע.

שמואל סף: עשרה ימים מראש זה לא מעשי.

שמואל סף: זה לעשות צחוק מכל העניין.

שמואל סף: צריך למצוא דרך למקרים דחופים, כשיש שיקול דעת מידי.

רחל גוטליב: אני לא מבינה את הבעיה.

שמואל סף: לפי ההצעה שלכם, המפכ"ל צריך להודיע עשרה ימים מראש, ורק אחר-כך לעצור.

לבנת משיח: על הארכה.

לבנת משיח: האדם יודע שהוא מנוע ביקורים.

שמואל סף: הניסוח לא עוסק במקרה הראשון.

רחל גוטליב: סעיף קטן (ה) מדבר על כך שהוא "רשאי להורות על מניעת ביקורים אצל עצור".

שמואל סף: עכשיו אני מבין.

אמנון רובינשטיין: יש בעיה אחת עם סעיף קטן (ו), שאין הגבלה של התקופה הנוספת.

רחל גוטליב: זה תקופות נוספות.

רחל גוטליב: כל פעם חודש.

אמנון רובינשטיין: אז זה צריך להיאמר.

רחל גוטליב: יש טעות בהדפסה.

רחל גוטליב: צריך להיות "לתקופות נוספות של חודש כל פעם".

רחל גוטליב: אנחנו נוסיף.

שמואל סף: הבעיה הראשונה היא של מי היוזמה ללכת לבית המשפט.

אמנון רובינשטיין: אתה רוצה שהאישור על ההארכה יהיה של בית המשפט?

שמואל סף: בוודאי.

אמנון רובינשטיין: בכל זאת, מדובר כאן במפקח כללי או נציב בתי הסוהר, לא מדובר בקצין זוטר, יש הבדל.

שמואל סף: זה בסדר, כי הרי זו זכות יסוד שמתקיימת, ונכון שראש המערכת הוא שיקבע פגיעה, למרות שהוא בעצם ניזון מהעיתונים שניתנים לו, הרי הוא לא איש שטח שיושב ומקשיב ויודע.

שמואל סף: מעבירים לו נתונים, יש לו החלטה, והוא בעצם יותר מפקח, בודק, ואחר כך הוא מחליט ומקבל החלטה.

שמואל סף: אמרנו שמעל חודש ימים זה הופך להיות דרקוני, וצריך שיהיה מישהו שיבקר את העניין.

שמואל סף: יושב תייר זר, יושב אדם שלא דובר עברית.

שמואל סף: אתם מפילים עליו את האחריות שהוא זה שיפנה לבית המשפט?

אמנון רובינשטיין: מותר לו להיפגש עם עורך-דין.

שמואל סף: אין בעיה עם עורכי-דין.

שמואל סף: לרובם אין עורכי-דין.

שמואל סף: אין מספר מדויק, אבל לפי בדיקה סטטיסטית שנעשתה, פחות מ-30% מהעצורים עד תום ההליכים יש להם עורכי-דין צמודים.

אמנון רובינשטיין: זו אחת הבעיות שיש לנו, שהרבה אנשים בבתי הסוהר לא מיוצגים.

שמואל סף: להפיל עליו את התיק, שהוא יפנה לבית המשפט המחוזי להגיש עתירת אסירים על זה שלא נותנים לו לראות את משפחתו, או חבר קרוב, או בן אחיו שהוא מכיר בארץ, זה דרקוני.

אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת צחי הנגבי, מה אתה אומר על העניין הזה?

צחי הנגבי: נראה לי שאין צורך להעביר לבית המשפט.

לבנת משיח: יש לנו בעיה משפטית להפוך את הקערה על פיה ולקבוע ביקורת שיפוטית מראש.

לבנת משיח: התקנות האלה הן תקנות לפי חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה).

לבנת משיח: לניהול דיון משפטי מהסוג הזה אנחנו צריכים תקנות סדרי דין מיוחדות, משום שאנחנו לא יכולים לנהל את זה במעמד שני הצדדים, אלא במעמד צד אחד, או שתהיה אפשרות של הוצאת אחד מהצדדים.

לבנת משיח: תקנות מהסוג הזה ניתן לעשות אך ורק בחקיקה ראשית.

לבנת משיח: פה אין לנו הסמכה לעשות זאת.

לבנת משיח: לכן, אנחנו לא יכולים לבחור באפשרות הזאת, ואנחנו חייבים לבחור באפשרות של עתירת אסירים, ובלבד שמודיעים לאדם בעוד מועד על זכותו.

שלמה שהם: כשמשתמשים בנימוקים של בעיה של קביעת סדרי דין או סמכויות, כאשר מדובר בפגיעה בזכויות יסוד, זה צורם.

שלמה שהם: לא ברור לי שאני מסכים עם עמדת לשכת עורכי-הדין בעניין הזה.

שלמה שהם: זו לא שאלה פשוטה, אבל אני עדיין חושב שהדעת נותנת שאין פה פגיעה כל כך מהותית.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה להסביר לחברת הכנסת גלאון במה מדובר.

אמנון רובינשטיין: אנחנו קיבלנו הצעה לאשר תקנות סדר הדין הפלילי בעניין מניעת ביקורים אצל עצירים.

אמנון רובינשטיין: היתה סמכות מאוד רחבה, וביקשנו הצעה חדשה שתצמצם את הסמכות.

אמנון רובינשטיין: וזו ההצעה החדשה.

אמנון רובינשטיין: קודם כול, ההחלטה היא של המפכ"ל או של נציב שירות בתי הסוהר, ולא של מפקד חדר המעצר; דבר שני, אפשר למנוע ביקורים רק לחודש ולא לשלושה חודשים; דבר שלישי, אפשר להאריך את התקופה, אבל אז צריך למסור הודעה לעציר, עשרה ימים לפני מועד מתן ההוראה של ההארכה, שיש לו זכות לעתור לבית המשפט.

שלמה שהם: בשפתו.

אמנון רובינשטיין: מה זה בשפתו?

אמנון רובינשטיין: יש שפות רשמיות.

רחל גוטליב: כך שהוא יבין.

שלמה שהם: הוא צריך לדעת שיש לו הזכות הזאת.

אמנון רובינשטיין: שפתו זה יכול להיות שפת האיבּוּ בניגריה, יש עצורים מניגריה.

אמנון רובינשטיין: אי-אפשר לכתוב בשפתו, אפשר לכתוב בשפות הרשמיות, לרבות ערבית.

שלמה שהם: תכתוב "באופן שיובן לו".

רחל גוטליב: השאלה האם צריך לכתוב את זה בתקנות?

אמנון רובינשטיין: יש עוד תקדים לכך שזה כתוב?

לבנת משיח: גם זכות ערעור לא כתובה.

שלמה שהם: תגידו את זה לפרוטוקול.

אמנון רובינשטיין: אם תגידו לפרוטוקול, נסתפק בכך.

רחל גוטליב: אני אומרת לפרוטוקול, שזה ייעשה בנהלים.

אמנון רובינשטיין: בבקשה, גברתי.

רינת קיטאי: במסגרת הביקורת השיפוטית צריך לשמוע גם את עמדתו של העצור כעניין שבזכות, אם רוצים לקבל החלטה שפוגעת בזכויות שלו, וזו כן החלטה שפוגעת בזכויות בצורה קשה.

אמנון רובינשטיין: זה ברור.

רינת קיטאי: לא.

רינת קיטאי: כאן נותנים לו את הזכות לעתור.

רינת קיטאי: הוא צריך לעתור, לשלם כסף, הוא צריך לפנות.

רינת קיטאי: לגבי עצורים ביטחוניים, גם במעצר עד תום ההליכים, בניגוד לעצורים אחרים, אין להם זכות לשימוש בטלפון, זאת אומרת, אין להם קשר עם העולם שמחוץ למעצר.

אמנון רובינשטיין: יש להם זכות לפגוש עורך-דין.

רינת קיטאי: כן, אבל רובם לא מיוצגים, וזה גם לא תחליף למשפחה.

אמנון רובינשטיין: מה את מציעה?

רינת קיטאי: ההחלטה צריכה להתקבל על-ידי בית משפט, תוך כדי שמיעת העצור.

רינת קיטאי: אין מניעה שיוצג חומר חסוי במסגרת הדיון הזה.

עודד אילן: רק בהסכמה.

רחל גוטליב: קודם כול ישבנו, עם היועץ המשפטי של הוועדה, על מנת למצוא ניסוח.

רחל גוטליב: חשבנו שזה פשוט: מה הבעיה לכתוב "באישור בית משפט", ונגמר הסיפור.

רחל גוטליב: אין לנו התנגדות עקרונית לביקורת שיפוטית, זה ראוי, זה רצוי וזה בסדר גמור.

רחל גוטליב: הבעיה היא שכל הליך שיפוטי, שיזום על-ידי המערכת, צריך אישור בית המשפט, הוא מחייב סדרי דין מיוחדים, כמו, למשל, מה שעשינו בחוק המעצרים.

רחל גוטליב: אין היום סמכות בחקיקה הראשית לקבוע סדרי דין כאלה, ואי-אפשר לקבוע סדרי דין כאלה בחקיקת משנה.

רחל גוטליב: לכן, הפתרון הנכון שמצאנו מבחינת הדרך הוא, ללכת בסדרי דין קיימים, שזה עתירות אסירים, זו פרוצדורה קיימת.

רחל גוטליב: העובדה שנביא את זה באופן פורמלי, ייכתב כאן שנוציא נוהל, על בסיס התקנה הזאת, ונכתוב שההודעה תיעשה בטופס, בכתובים, ואפשר גם בדרך של הבהרה - במובן הזה אנחנו נותנים לו את מלוא זכויותיו בפרוצדורה קיימת, בלי להיכנס כאן לבעיות של קביעת סדרי דין מיוחדים, לסוג כזה מאוד חריג.

אמנון רובינשטיין: יכולה להיות הצעת פשרה אחת שאני חושב עליה כעת, שסעיף קטן (ו) יהיה רק לתקופה נוספת של עוד חודש או חודשיים.

רחל גוטליב: לא היתה שום כוונה אחרת.

אמנון רובינשטיין: מעבר לחודש נוסף צריך כבר ללכת לבית משפט.

אמנון רובינשטיין: עציר חסר ישע, שיושב בתא המעצר, אם גוזרים עליו שישה חודשי ניתוק מהעולם החיצוני, זה עונש כבד מנשוא.

שלמה שהם: אותה בעיה תהיה בתקופה השנייה או השלישית, אנחנו נחזור לאותה בעיה.

אמנון רובינשטיין: אולי תציעו איזו הצעה.

רחל גוטליב: יש הרבה מאוד עתירות לבתי המשפט, רוב האסירים לא מיוצגים, הם מודעים לזה.

רחל גוטליב: הם פונים בכמויות לבתי המשפט.

אמנון רובינשטיין: קבלתי מכתב מעצירים בכלא "שקמה", שאמרו שהעניין של ביקורי קרובים זה הצורך שלהם בעולם החיצוני.

אמנון רובינשטיין: זה אומנם עונש מינהלי, אבל זה יכול להיות עונש יותר קשה מעונש המעצר עצמו.

לבנת משיח: עודד אילן, אולי אפשר לקבוע תקופה מקסימלית של הארכה?

שלמה שהם: הם לא יכולים.

עודד אילן: כדי להיות פרקטיים, המקרים שאני יכול לצפות שבהם יצטרכו למנוע פגישה, אני מדבר על עצירים, מעבר לחודש, מעבר לחודשיים, הם מקרים נדירים.

עודד אילן: אני גם מקבל את העיקרון, שככל שהתקופה מתמשכת, המטוטלת באיזון האינטרסים בוודאי נוטה לכיוון זכותו של העציר.

אמנון רובינשטיין: יכול להיות שלאחר שלושה חודשים של מניעת ביקורי קרובים צריך אישור של שר, שנושא באחריות בפני הכנסת.

עודד אילן: גם זה מקובל עלינו.

זהבה גלאון: שלושה חודשים זה המון.

אמנון רובינשטיין: אני מודאג בלמעלה משלושה חודשים.

שלמה שהם: גברת גוטליב, אם באמת העמדה במבוא של הדברים שלך נכונה, ואנחנו מקבלים את זה, ואת אמרת את זה לפרוטוקול, שבעצם את מקבלת את העניין של ביקורת שיפוטית, אז העניין הזה שיש היום איזו בעיה חוקית להסדיר את סדרי הדין לא יכולה להיות נימוק--

שמואל סף: אני לא מסכים איתה.

שלמה שהם: --משום שאם זה נכון, יאמרו לך חברי הוועדה ובצדק: תיכבדי ותחזרי.

שלמה שהם: תקני את החוק, קבעי סדרי דין וחזרי אלינו.

אמנון רובינשטיין: תיקון חוק זה יימשך חודשים.

שלמה שהם: לכן התשובה צריכה להיות, מבחינתך לפחות, שבהסדר הקיים עדיין הזכויות שלו נשמרות, וצריך לומר את זה ברור, ושלא צריך את הביקורת השיפוטית באופן הזה שיצטרכו לקבל אישור מראש.

שלמה שהם: זה הדבר הבסיסי.

שלמה שהם: לגופו של עניין.

שלמה שהם: ברור שאם נאריך את התקופות לא פתרנו את הבעיה.

שלמה שהם: זאת אומרת, יש מקרים קיצוניים שרוצים להאריך יותר.

שלמה שהם: אדוני היושב-ראש, אישור של שר פותר את הבעיה.

רחל גוטליב: זו בקרה נוספת.

שמואל סף: זו לא בקרה.

שמואל סף: השר לא יודע נתונים.

אמנון רובינשטיין: אבל הוא נושא באחריות כלפי הכנסת.

אמנון רובינשטיין: דרך אגב, שרים מהססים לחתום.

שמואל סף: אנחנו מחפשים בדיקה עניינית.

שמואל סף: עם כל הכבוד למפכ"ל הוא גם כן "אאוט סיידר".

שמואל סף: מביאים לו חומר, משכנעים אותו.

שמואל סף: מבחינה זו המפכ"ל והשר לא משנים כי הם "אאוט סיידרים" למקרה.

שמואל סף: הם לא ילכו לבקר, הם לא יוכלו לדבר עם האיש; השוני הוא במערכת השיפוטית, כאשר שם נשמע האיש עצמו.

אמנון רובינשטיין: יש הסכמה על ביקורת שיפוטית.

שלמה שהם: כל הוויכוח הוא אם היוזמה להליך היא שלו או לא שלו.

אלון בכר: קודם כול, אני מסכים עם יושב-ראש הוועדה ועם היועץ המשפטי, שאם יש איזו מניעה חוקית, הייתי מעדיף שהחוק יתוקן, גם אם זה ייקח כמה חודשים.

אלון בכר: אני לא רוצה להיכנס לנימוקים דמגוגיים של איך הסתדרנו 50 שנה.

אלון בכר: אם זה ייקח כמה חודשים, ואפשר לעשות את זה בהליך די מזורז, עדיף שזה יהיה כך.

אלון בכר: הדגש של הסנגוריה הציבורית הוא בגלל הבעייתיות שיוצר המצב של התקנות האלה.

אלון בכר: אם המנגנון שנקבע להגשת עררים ועתירות על אותם צעדים, על-ידי מפקח או נציב של המשטרה, הוא עתירת אסיר, אנחנו מגיעים למצב בעייתי שכל העצורים שמיוצגים על-ידי הסנגוריה הציבורית, שהיום זה רוב העצורים שמיוצגים בכלל, הם לא יוכלו להיות מיוצגים.

אלון בכר: נכון לרגע זה, ההלכה המקובלת עלינו היא, שהסנגוריה הציבורית לא מוסמכת לייצג בעתירת אסירים.

אלון בכר: זה חלק מהבעיות שאנחנו נתקלים בהן ביום-יום.

אמנון רובינשטיין: למה?

אמנון רובינשטיין: זה היה צריך להיות בדיוק להיפך.

אלון בכר: גם אנחנו היינו רוצים שזה יהיה כך.

אלון בכר: יש מתנגדים ויש גם מחלוקות חוקתיות בעניין, אבל נכון לרגע זה, ברגע שאנחנו מייצגים אדם, גם אם הוא נשפט למאסר של מספר שנים, ידנו מוסרת מהטיפול בו, אנחנו לא יכולים להגיש עתירות בשמו.

אמנון רובינשטיין: אם כך, צריך לתקן את החוק.

אמנון רובינשטיין: עלה לי רעיון נוסף, שתימסר הודעה לסנגוריה הציבורית על ההארכה.

אלון בכר: אם תהיה עתירת אסיר, נכון לרגע זה, הסנגוריה הציבורית לא מייצגת אותו.

אמנון רובינשטיין: את זה אנחנו נתקן.

אלון בכר: עד עכשיו דובר על כך שעתירת אסיר היא לא במסגרת הליך פלילי.

אמנון רובינשטיין: מי אמר את זה?

אמנון רובינשטיין: בית המשפט העליון?

אלון בכר: זו הדעה המקובלת.

אמנון רובינשטיין: נשנה אותה כאן בוועדה.

אלון בכר: בהקשר הזה יש בעייתיות נוספת בנושא הכלכלי.

אלון בכר: במידה שיוחלט שהסנגוריה הציבורית יכולה לייצג בעתירת עציר, נכנסות לתוקף תקנות הרשויות לגבי גביית אגרות מאסירים.

אמנון רובינשטיין: אנחנו עוסקים היום רק בעצורים.

אלון בכר: חשוב שיודגש שעתירה כזאת היא לא הליך חדש ונפרד מהליך המעצר, משום שאם זה ייקבע כהליך חדש ונפרד, תוטל על העצור אגרה נוספת, שיכולה למנוע ממנו ללכת לעתירה.

אמנון רובינשטיין: לא הגענו לזה.

אמנון רובינשטיין: יש לנו שתי הצעות לתיקון, תביאו לנו את הנוסח, ואנחנו נאשר בישיבה הבאה.

אמנון רובינשטיין: הצעה אחת היא העניין שתהיה הודעה גם לסנגוריה הציבורית בסעיף 1(ו).

שמואל סף: אנחנו לא חיים בשלום עם העניין הזה.

שמואל סף: יש ויכוח גדול מאוד במערכת.

אמנון רובינשטיין: צריך לפתור אותו.

צחי הנגבי: ללשכת עורכי-הדין זה דגל אדום.

שמואל סף: בהחלט.

שמואל סף: הסנגוריה הציבורית הוקמה למטרה אחת בלבד: לתת הגנה לאלה שחסרה להם.

שמואל סף: הסנגוריה הציבורית כבר השתלטה על הרבה תחומים שבכלל לא מתחומה.

שמואל סף: זאת אומרת, אנחנו מחסלים מקצוע פרטי.

שמואל סף: לו זו היתה הכוונה, לא של המחוקק ולא של יוזם החוק.

אמנון רובינשטיין: נקיים על זה דיון בנפרד.

אמנון רובינשטיין: הסנגוריה הציבורית לא היתה קיימת אם בארץ היה נוהג שקיים במדינות אחרות, שעורכי-דין עושים עבודה "פּרוֹבּוֹנוֹ", לטובת הציבור.

שמואל סף: עכשיו זו פוליטיקה.

אמנון רובינשטיין: אני לא יכול לתאר לעצמי מישהו שזקוק יותר לסנגוריה ציבורית מאשר אדם שנמצא בחדר המעצר.

אלון בכר: זה לא נושא הדיון, אבל נבדקו נתונים סטטיסטיים מאז שנכנס ייצוג העצורים על-ידי הסנגוריה הציבורית לתקנות.

אלון בכר: מספר האנשים שמיוצגים גדל באופן משמעותי, אבל מספר האנשים שמיוצגים על-ידי סנגור פרטי לא ירד בכלל.

צחי הנגבי: 70% לא מיוצגים.

צחי הנגבי: יש קרקע לעוד אלפי עורכי-דין.

אמנון רובינשטיין: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו רוצים צמצום ההתדיינות וצמצום תעשיית המשפטים בישראל.

אמנון רובינשטיין: רבותי, אנחנו מבקשים נוסח של שני התיקונים האלה: האחד - הודעה לסנגוריה הציבורית; השני - אחרי שלושה חודשים, אחרי שתי הארכות נוספות, שר המשטרה צריך לאשר.

רחל גוטליב: מקובל עלינו.

אמנון רובינשטיין: אם מקובל, אז נאשר כך.

אמנון רובינשטיין: מי בעד ההצעה עם התיקונים שהצעתי?

אמנון רובינשטיין: הצבעה בעד אישור תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תנאי החזקה במעצר) (תיקון), התשנ"ט-1999, בכפוף לתיקונים שהציע יושב-ראש הוועדה - 2 נגד - אין תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תנאי החזקה במעצר) (תיקון), התשנ"ט-1999, בכפוף לתיקונים שהציע יושב-ראש הוועדה , אושרו.

אמנון רובינשטיין: הוועדה אישרה.

אמנון רובינשטיין: הישיבה נעולה.

אמנון רובינשטיין: תודה רבה.