ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 418, 2002-05-13 11:15

משה גפני: שלום, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת) (תיקון) (הרחבה והסמכה על בתי אוכל), התשס"ב-2002, של קבוצת חברי הכנסת.

משה גפני: היו ארבעה חוקים שאיחדנו אותם בוועדה לחוק אחד.

משה גפני: הראשון שהגיש את הצעת החוק היה חבר הכנסת שאול יהלום, והגישו חברי הכנסת מיכאל קליינר, זאב בוים, אליעזר כהן, דוד לוי, יחיאל לסרי, משה גפני, יאיר פרץ, נסים זאב, עופר חוגי, רחמים מלול, יצחק סבן.

משה גפני: עניינו של החוק הוא בעצם תיקון טכני - בעקבות הוראה מאד משונה של היועץ המשפטי של עיריית תל-אביב, ערב תשעה באב בצהריים, שלא בטוח שעל פי החוק מבחינה משפטית, דינו של תשעה באב הוא כמו דינו של יום הזיכרון לחללי צה"ל ויום הזיכרון לשואה ולגבורה.

נסים זאב: היתה בעיה מתי מתחיל הלילה.

משה גפני: בעצם היתה מעין השמטה שלא במכוון של המחוקק בעת שהחוק הזה עבר בכנסת.

משה גפני: הושמט העניין הזה, אף אחד גם לא העלה בדעתו שכתוצאה מכך תהיה איזושהי בעיה, אבל מאחר שהיא התעוררה ביקשנו לתקן את התיקון, שזה בעצם תיקון טעות, ועכשיו אנחנו דנים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: חבר הכנסת יהלום, האם אתה רוצה להוסיף?

משה גפני: שאול יהלום: לדעתי, אפשר לאשר אותו ככתבו, אבל אם יהיו חברי כנסת שירצו להתייחס, אני רוצה לומר את מהות הדברים.

משה גפני: היו"ר משה גפני: אנחנו נלך על פי הסדר הרגיל, כשהיועצת המשפטית של הוועדה תקרא את החוק להכנה לקריאה שנייה ושלישית וכל אחד יביע את דעתו לגבי סעיפי החוק.

משה גפני: מרים פרנקל-שור: "הצעת חוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת)(תיקון)(הרחבה והסמכה על בתי אוכל), התשס"ב-‏2002 תיקון סעיף 3 בחוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת), התשנ"ח-1997 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3 – בסעיף קטן (א), בסופו יבוא "או פתיחת בתי אוכל בליל יום האבל, מתחילת האבל ועד לזריחת השמש למחרתו"; בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא: "בתי אוכל" – לרבות בתי קפה, מסעדות, בתי תה, בתי משקה, מזנונים ומוסדות אחרים כיו"ב, כמשמעם בסעיף 249(20) לפקודת העיריות.

משה גפני: "

משה גפני: "תוקף חוק עזר 2.

משה גפני: חוק עזר שהתקינה רשות מקומית כדין לפי פקודת העיריות או לפי פקודת המועצות המקומיות, לפי הענין, לפני תחילתו של החוק העיקרי, הקובע איסור פתיחת בתי אוכל מתחילת יום האבל ועד צאתו, יראו אותו כאילו הוא קובע איסור פתיחת בתי אוכל בליל יום האבל, מתחילת האבל ועד לזריחת השמש למחרתו.

משה גפני: "

משה גפני: במקרה הזה אנחנו מדברים על חוק הסמכה מיוחדת שבעצם מאפשר לרשויות המקומיות לקבוע את זה, יש רשויות שלא יקבעו את זה.

משה גפני: הרי תשעה באב במהותו הוא יום אבל של היהודים.

משה גפני: במקום שיש תושבים שהם אינם יהודים, בוודאי שהרשות המקומית מחליטה שהיא לא מחילה את החוק הזה.

משה גפני: השאלה האם הוא חל רטרואקטיבית.

משה גפני: למשל, עיריית תל-אביב שיש לה חוק עזר - והחוק הזה יעבור בקריאה שנייה ושלישית - איך היא תצטרך לנהוג?

משה גפני: מרים פרנקל-שור: אתה מתכוון מה נפקותו של סעיף 2.

משה גפני: סעיף 2, נפקותו שאם יש לרשות מקומית – בין עירייה ובין מועצה – חוק עזר שאוסר על פתיחת בתי אוכל מתחילת יום האבל ועד לסופו, לא יבוטל, אלא יראו אותו כאילו הוסמך.

משה גפני: ..

משה גפני: נסים זאב: השאלה מה לגבי אזורים מסוימים.

משה גפני: היו"ר משה גפני: אז העירייה יכולה להחיל.

משה גפני: נסים זאב: איפה זה משתמע בחוק שעירייה יכולה?

משה גפני: למשל, עיריית ירושלים חושבת שבעיר העתיקה אי אפשר להחיל את החוק הזה, איך זה בא לידי ביטוי שבעיר העתיקה כן יהיה פתוח?

משה גפני: שאול יהלום: בחוק הראשי.

משה גפני: זה חוק תיקון.

משה גפני: נסים זאב: חוק תיקון, אבל איך זה משתמע?

משה גפני: אתה נותן כאן היום סמכות לרשות המקומית ואתה בעצם לא מגביל, אתה אומר שזו מקשה אחת – או כן או לא.

משה גפני: מרים פרנקל-שור: סעיף 4 לחוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת), אומר: "רשות מקומית רשאית להטיל איסור כאמור בסעיף 3 על כל אזור שיפוטה או על חלק מסוים ממנו, ובלבד שיחול על כל האוכלוסיה באותו אזור או באותו חלק ממנו".

משה גפני: יהודית נאות: זה לא יפתיע את אף אחד שאני מתנגדת לחוק הזה בצורה נחרצת.

משה גפני: בעיניי, זו כפייה דתית בהתגלמותה.

משה גפני: אני חושבת שלא צריך להעביר את החוק הזה ואני ודאי חושבת שלא צריך להתחיל להעביר את כל הנושא הזה של הכפייה הדתית ממה שאנחנו רואים כאן בכנסת ובממשלה גם לרשויות המקומיות כי כך אנחנו פותחים את עידן ה"מסחרה" ברשויות המקומיות במובן של כפייה דתית.

משה גפני: אני לא חושבת שתשעה באב, צריך לדון אותו באותו דין כמו יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי צה"ל, וכאן מנסים לכפות על כל אחד בציבור – בין אם הוא חילוני ובין אם הוא דתי – בעצם מנסים לכפות עלי דברים שאני לא מאמינה בהם, וזו כפייה – תבינו את זה.

משה גפני: מוחמד כנעאן:

משה גפני: בנוסף לדבריה של חברת הכנסת יהודית נאות, שאני מסכים אתם, אני מבקש להגיש הסתייגות לגבי פסקה (2) "בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא:" – למחוק את זה.

משה גפני: אני חושב שאין לזה מקום, אנחנו לא צריכים לכפות על אנשים.

משה גפני: אדם דתי שרוצה לסגור – שיסגור, אדם חילוני שרוצה לפתוח – שיפתח.

משה גפני: מרים פרנקל-שור: אבל פסקה (2) באה רק להבהיר מה שכתוב בפסקה (1) – מהם בתי אוכל, זאת אומרת שיישאר בתי אוכל לפרשנות.

משה גפני: יהודית נאות: אני מודיעה מראש לפרוטוקול – אני מגישה שורת הסתייגויות, כולל לשם החוק.

משה גפני: מוחמד כנעאן: גברתי היועצת המשפטית, אני מבקש לרשום את שתי ההסתייגויות שלי – ראשית, הסתייגות לשם החוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב.

משה גפני: אין לי התנגדות לנושא של תשעה באב, שהוא יום קדוש או לא קדוש.

משה גפני: היו"ר משה גפני: לא קדוש.

משה גפני: הוא יום אבל.

משה גפני: מוחמד כנעאן:

משה גפני: אני לא מתווכח על כך, אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל אני מתנגד לאיסור פתיחת בתי עינוגים.

משה גפני: נסים זאב: אבל זה לא יהיה במגזר הערבי.

משה גפני: מוחמד כנעאן: אני חי במדינת ישראל.

משה גפני: לצערי הרב, אילו לא היית מתערב בנושאים ערביים, לא הייתי מתערב בנושאים יהודיים.

משה גפני: לא התכוונתי לבוא לישיבה זו, אבל בעקבות ההצבעה הקודמת החלטתי מהיום והלאה להתחיל להתערב בנושאים היהודיים.

משה גפני: היו"ר משה גפני: חבר הכנסת כנעאן, אתה תקבל את מלוא הסיוע, כמו כל חבר כנסת, לומר את מה שאתה מעונין ולהגיש הסתייגויות.

משה גפני: רק כהערה – אני מבקש לא לקחת את ההצבעה הקודמת כהחלטה גורפת.

משה גפני: יהודית נאות: למה לא?

משה גפני: זה היה גזעני כלפיו.

משה גפני: היו"ר משה גפני: מכיוון שברוב המקרים, אני על כל פנים, לא מתערב.

משה גפני: גם בדיון שהתקיים על החוק הזה, יש לנו עם העניין הזה בעיה.

משה גפני: מוחמד כנעאן: אמרתי – יש לי שתי הסתייגויות: לשם החוק ולגבי פסקה (2).

משה גפני: היו"ר משה גפני: ההסתייגויות יירשמו ואתה תנמק אותן במליאה.

משה גפני: מרים פרנקל-שור: לגבי שם החוק, השאלה אם יש לו הסתייגות שאני אנסח אותה לשם החוק?

משה גפני: מוחמד כנעאן: המילה "איסור" מפריעה לי.

משה גפני: מרים פרנקל-שור: אם כך, הצעת חוק פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב?

משה גפני: מוחמד כנעאן: אני נותן לך לנסח את זה.

משה גפני: היו"ר משה גפני: אם אתה אומר – אני לא רוצה את החוק, זו לא הסתייגות, תצביע נגד.

משה גפני: היא תצטרך לנסח את זה באופן שזה יהיה הסתייגות.

משה גפני: מוחמד כנעאן:

משה גפני: לגבי פסקה (2) זה ספציפי, אני מבקש למחוק את זה.

משה גפני: נסים זאב: לי יש הסתייגות, רק לשם הסתייגות, שיהיה כתוב: איסור חמור, במקום איסור.

משה גפני: היו"ר משה גפני: מה עמדת השלטון המקומי בעניין?

משה גפני: נועה בן-אריה: השלטון המקומי סבר טכנית שהיה צורך לתקן על ידי תוספת בתי אוכל, אם הולכים לכיוון של הרחבת החוק, וכיוון שהעמדה של השלטון המקומי אחרי התיקון כאמור היא עמדה ערכית, אנחנו נימנע מלהביע אותה ואנחנו משאירים את זה ללא עמדה.

משה גפני: יהודית נאות: לא הבנתי.

משה גפני: נועה בן-אריה: זו שאלה ערכית האם יש צורך לאסור על פתיחת בתי עינוגים ובתי אוכל בתשעה באב, היא לא שאלה משפטית.

משה גפני: זו שאלה ערכית ולפיכך, מכיוון שמן הסתם תהיה מחלוקת בין רשות כזו לרשות אחרת, מרכז השלטון המקומי מעדיף להימנע מנקיטת עמדה.

משה גפני: היו"ר משה גפני: אבל אנחנו מאפשרים את זה לרשויות המקומיות.

יחזקאל לביא: אדוני היושב ראש, מרכז השלטון המקומי לצורך העניין, יכולה להיות לו כל דעה שהיא, אבל בסופו של דבר כל רשות היא זו שתקבע.

יחזקאל לביא: בנושא הזה יש את החוק.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: אבל אני לא מבין אותך.

יחזקאל לביא: אם את לא מביעה את דעתך על החוק, אז כל רשות לא יכולה לקבוע.

יחזקאל לביא: נועה בן-אריה: זה לא נכון.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: בוודאי שנכון, אז את לא מבינה את החוק.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: היא מבינה.

יחזקאל לביא: הלוואי שאתה היית צודק והיא לא היתה מבינה.

יחזקאל לביא: יחזקאל לביא: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף משפט.

יחזקאל לביא: בדרך כלל, אנחנו במשרד הפנים מפרסמים הנחיות לרשויות בעקבות דברי חקיקה, שהם במסגרת חוזר המנהל הכללי.

יחזקאל לביא: ההנחיות האלה מועתקות על ידי מרכז השלטון המקומי ולא מתווספות, וקרוב לוודאי שנעשה זאת.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: קודם כל, אם את מבינה ואמרת את דברייך – אני מתנצל אולי לגבי המילה הבנה, אבל אז אני לא מבין את עמדת מרכז השלטון המקומי.

יחזקאל לביא: הרי זה התחיל כאשר בא בית המשפט לעניינים מקומיים בתל-אביב לפני שבע שנים וטען שחוק עזר בעל גוון אידיאולוגי, אסור לרשות מקומית לחוקק בלי רשות מהכנסת.

יחזקאל לביא: זאת הנקודה המרכזית, ולכן בא החוק הראשי.

יחזקאל לביא: החוק הראשי נותן רשות, הסמכה, לרשות מקומית אם היא רוצה לחוקק, ואם היא לא רוצה לחוקק – היא לא תחוקק והיא תבטל.

יחזקאל לביא: זאת אומרת, תפקיד מרכז השלטון המקומי לתת את הרשות הזאת לאנשיו.

יחזקאל לביא: נניח שאין את החוק, אז תבוא עירייה שכן רוצה לחוקק, נניח עיריית אלקנה.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: אולי הם חושבים שצריך לתת הסמכה לכל התחומים, לא רק בענייני דת.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: תבוא נניח עיריית אלקנה – ואני גר באלקנה, לכן אני מביא את הדוגמה הזאת – ורוצה לחוקק את החוק הזה.

יחזקאל לביא: אם לא יהיה את חוק ההסמכה, אסור לה לחוקק את החוק, זה חוק אידיאולוגי.

יחזקאל לביא: לכן אם החוק לא היה יוצר חוק הסמכה, אלא היה יוצר חוק חובה – בליל תשעה באב סוגרים את הכל, אז היה מקום לבוא למרכז שלטון מקומי ולהגיד זה אידיאולוגי, אני לא אומר אם לסגור או לא.

יחזקאל לביא: אבל כאן נותנים מכשיר לעירייה שרוצה, אתם הראשונים שצריכים לרצות לתת מכשירים לעירייה.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: בכל התחומים – תכנון ובניה, הכל.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: אתם צריכים לדאוג גם לכאלה שרוצים וגם לכאלה שלא רוצים, ולכן חוק הסמכה את חייבת לקבל.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: חבר הכנסת יהלום, באלקנה פתוח בית אוכל אחד בתשעה באב?

יחזקאל לביא: שאול יהלום: יכולה להיות אפשרות כזאת.

יחזקאל לביא: למה לא?

יחזקאל לביא: יבוא אדם מהמשפחה שלך וירצה לפתוח.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: אני אומרת לך על עצמי – אני לא ארצה לגור שם.

יחזקאל לביא: קריאות: - - היו"ר משה גפני: חברת הכנסת נאות, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יחזקאל לביא: אנחנו ננהל את הדיון במליאה.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: אני לא יודע מה היה החוק הקודם, אבל במשך כל החיים בעשרות מקרים, אני אומר לך שלא התערבנו בדברים כאלה.

יחזקאל לביא: אתם לא התערבתם אצלנו, אנחנו לא התערבנו אצלכם.

יחזקאל לביא: ברגע שאתה פותח את הפתח – אני אומר לך שתהיה התערבות בכל החוקים שלכם.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: חבר הכנסת יהלום, אני מבקש שלא תתערב ביחסים כאן בוועדה.

יחזקאל לביא: אלי וולצקי: עורך-דין וולצקי, לשכת עורכי הדין.

יחזקאל לביא: מכיוון שמדובר בחוק שמגביל במידה מסוימת את חופש העיסוק, אני מבקש להסב את תשומת הלב לנוסח שעלול לעורר בעיות.

יחזקאל לביא: המילה: עד לזריחת השמש למחרתו – האם הכוונה היא למחרת יום האבל?

יחזקאל לביא: שאול יהלום: לא, רק ללילה.

יחזקאל לביא: אלי וולצקי: זה לא עולה מהסעיף.

יחזקאל לביא: מרים פרנקל-שור: אני לא כל כך יורדת לסוף דעתו.

יחזקאל לביא: אלי וולצקי: כתוב כך: פתיחת בתי אוכל בליל יום האבל, מתחילת האבל ועד לזריחת השמש למחרתו.

יחזקאל לביא: לא ברור אם למחרתו מתייחס לליל האבל או ליום האבל.

יחזקאל לביא: מתחילת ליל יום האבל עד למחרתו של יום האבל או עד למחרתו של הליל?

יחזקאל לביא: צריך להבהיר את זה.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: מה שהוא אומר הוא שביום עצמו בית אוכל יכול לפתוח.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: נכון.

יחזקאל לביא: זה גם ביום הזיכרון כך.

יחזקאל לביא: מוסי רז: זו היתה הכוונה של חבר הכנסת יהלום, אבל מהניסוח מתפרש כאילו מדובר ביום וחצי.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: היועצת המשפטית תנסח.

יחזקאל לביא: אלי וולצקי: הערה שנייה לגבי סעיף 2 – אני חושב שהחמרה לגבי מזנונים ומוסדות אחרים היא רחבה מדי.

יחזקאל לביא: מרים פרנקל-שור: אנחנו הולכים להרמוניה חקיקתית.

יחזקאל לביא: חוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל – הנוסח הועתק בדיוק ואני חושבת שזה היה הרעיון, ועד לזריחת השמש למחרתו, זאת אומרת זה סגור מתחילת יום האבל.

יחזקאל לביא: אם תשעה באב חל ביום שני, בתי אוכל יהיו סגורים מיום ראשון בערב ועד לזריחת השמש של יום ב', זאת אומרת במשך כל יום ב' זה יכול להיות פתוח.

יחזקאל לביא: מוסי רז:

יחזקאל לביא: הבעיה היא שיכול להיות שהחוק מעט גורף.

יחזקאל לביא: הכוונה שלך מובנת לי לחלוטין ואני לא רואה פסול בכוונה אם באמת זה יישאר ברמה שיש רשויות שקובעות לעצמן שאסור ויש רשויות שאולי לא קובעות לעצמן שום דבר ואז מובן שזה מותר, וגם אז אני חושב שחלק גדול מבתי האוכל לא ייפתחו.

יחזקאל לביא: השאלה אם אין כאן אמירות גורפות מדי.

יחזקאל לביא: לו מחר נניח תחליט דבר כזה עיריית חיפה – נכון שזה נראה כרגע בלתי אפשרי, אבל לדוגמה לגבי מיעוט ערבי.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: זה מותר לה.

יחזקאל לביא: אתה איחרת ודיברנו על כך בתחילת הדיון.

יחזקאל לביא: עיריית ירושלים כבר עושה את זה, בירושלים המזרחית אין את החוק הזה.

יחזקאל לביא: מוסי רז: זה נכון גם לגבי מיעוט חילוני.

יחזקאל לביא: מרים פרנקל-שור: זה גם מותר.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: אני בכלל לא מקבל את המושג חילוני.

יחזקאל לביא: רשות מקומית יכולה להחליט שהיא לא מחילה כלל את החוק הזה בתחום הרשות שלה.

יחזקאל לביא: היא יכולה להחליט שבאזור מסוים – לא משנה, יכול גם להיות אזור של יהודים – היא לא מחילה את החוק הזה.

יחזקאל לביא: הרי זה תפקידה של הרשות המקומית, היועצת המשפטית קראה את החוק המקורי.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: אני רוצה לגשת להצבעה, הרי את הדיון נקיים במליאה.

יחזקאל לביא: נסים זאב: פתיחת בתי אוכל בליל יום האבל – "בליל" אין לכך הגדרה, כאילו משמע הלילה.

יחזקאל לביא: הלילה יכול להתחיל ב- 20:00, ב- 21:00.

יחזקאל לביא: או שאתה אומר בתחילת הלילה או משקיעת החמה, צריך להגדיר מה זה בליל יום האבל.

יחזקאל לביא: נועה בן-אריה: הכוונה אם מבחינה הלכתית מדובר על שקיעת החמה.

יחזקאל לביא: נסים זאב: הסעיף סותר את עצמו מניה וביה כי כתוב בתי אוכל בליל יום האבל ואחר כך כתוב בתחילת האבל.

יחזקאל לביא: זה לפני הליל.

יחזקאל לביא: תחילת האבל זה 20 דקות או רבע שעה לפני השקיעה.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: אנחנו לא נכנסים לזה, זה כמו יום הזיכרון.

יחזקאל לביא: נסים זאב: אם זה יבוא לבית משפט, אני מבטיח לך שזו סוגיה שאפשר לטפל בה הרבה, אז בואו נגדיר את זה.

יחזקאל לביא: אני אסביר זאת בצורה פשוטה – ליל האבל זה צאת הכוכבים.

יחזקאל לביא: תחילת האבל זה לפני שקיעת החמה, וזה הבדל של חצי שעה.

יחזקאל לביא: מרים פרנקל-שור: סעיף 2 לחוק העיקרי אומר: "תחילתו של יום האבל הוא משקיעת החמה וסיומו עם צאת הכוכבים למחרת;" זאת אומרת שיש משמעות לתחילת יום האבל.

יחזקאל לביא: נועה בן-אריה: אני מבקשת להגיד לחבר הכנסת יהלום – תפקידו של מרכז השלטון המקומי, ראשית לא גוף סטטוטורי בעל סמכויות שיפוטיות.

יחזקאל לביא: למעשה, הוא גוף מייעץ, מנחה, והוא בהחלט נעזר בחוזרי מנכ"ל משרד הפנים, והשאלה תהיה ערכית בין אם מדובר בחוק הסמכה ובין אם מדובר בחוק ראשי.

יחזקאל לביא: היא תמיד תהיה שאלה ערכית, הרי לא בכדי אותה רשות בוחרת האם ליישם את חוק ההסמכה ולפעול על פיו, אם לאו.

יחזקאל לביא: לכן, מרכז השלטון המקומי - כאשר עובר חוק כזה בכנסת – בעצם תפקידו הוא מנחה.

יחזקאל לביא: מעצם המהות, כשחוק כזה עובר, מרכז השלטון המקומי מיידע את הרשויות המקומיות על עצם קיומו של החוק.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: ברור, ממש הבנתי.

יחזקאל לביא: חבר הכנסת יהלום כנראה לא מכיר אותך, הוא לא יודע שאת אישה חכמה.

יחזקאל לביא: הלוואי ולא הייתם מבינים את החוק.

יחזקאל לביא: מה שקרה בשנתיים-שלוש האחרונות בכנסת ובשלטון המקומי מדליק אצלי נורה אדומה ענקית.

יחזקאל לביא: מרצ לא התנגדה לחוק.

יחזקאל לביא: ..

יחזקאל לביא: מוסי רז: היא לא התנגדה, היא תמכה.

יחזקאל לביא: יש הבדלים.

יחזקאל לביא: שאול יהלום: אין הבדלים.

יחזקאל לביא: מוסי רז: אתה רוצה שאני אגיד לך את ההבדלים ביושר ובכנות?

יחזקאל לביא: לי באופן אישי אין בעיה עם החוק הזה, אבל אני אצביע נגדו.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: למה?

יחזקאל לביא: כי יש את שינוי על המפה?

יחזקאל לביא: מוסי רז: מה פתאום.

יחזקאל לביא: שינוי ואנחנו בכלל לא פונים לאותו קהל, אני יכול להראות לך את כל הסקרים, הפריפריה שלנו זה מפלגת העבודה.

יחזקאל לביא: פתחתם נגדנו במלחמת תרבות.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: על מה?

יחזקאל לביא: מה עשינו?

יחזקאל לביא: מוסי רז: זה כבר יותר ארוך, אני אסביר לך אחר כך.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: אני רוצה להגיד לך, באמת ובתמים – אני ידיד של השלטון המקומי.

יחזקאל לביא: את לא יכולה להגיד שהשלטון המקומי לא מתערב בנושאים ערכיים.

יחזקאל לביא: הוא מתערב.

יחזקאל לביא: אני יושב ראש ועדת הפנים בשנה האחרונה.

יחזקאל לביא: הוא מתערב.

יחזקאל לביא: יהודית נאות: תפנה לאלדר.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: מותר לי להגיד – אני חושב שזה דבר שלא צריך להיות שנוי במחלוקת.

יחזקאל לביא: מדובר על יום אבל לאומי.

יחזקאל לביא: נועה בן-אריה: הוא לא יהיה שנוי במחלוקת, זה מה שאני מנסה להסביר.

יחזקאל לביא: היו"ר משה גפני: תודה רבה.

יחזקאל לביא: הצעת חוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת)(תיקון)(הרחבה והסמכה על בתי אוכל), התשס"ב-2002, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יחזקאל לביא: מי בעד?

יחזקאל לביא: בעד – 4 נגד – 3 נמנעים – אין הצעת חוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת)(תיקון) (הרחבה והסמכה על בתי אוכל), התשס"ב-2002, נתקבלה בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: החוק התקבל.

משה גפני: יהודית נאות: בכפוף להגשת הסתייגויות.

משה גפני: עד מתי?

משה גפני: היו"ר משה גפני: הגשת הסתייגויות עד מחר בבוקר.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.