ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 376, 2002-01-09 10:50

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה גפני: על סדר-היום: צו החומרים המסוכנים (אגרת היתר רעלים) (תיקון), התשס"ב-2001.

משה גפני: גב' גילי צימנד, בבקשה.

גילי צימנד: הצו הזה בא לתקן צו בנושא אגרת היתר רעלים.

גילי צימנד: בצו הקודם נדרשו לשלם אגרה בסך 219 שקל, אגרה שהתעדכנה אחת לכמה זמן, וזה התייחס למצב שהיתר הרעלים ניתן אחת לשנה לכל המפעלים בארץ.

גילי צימנד: עם כל חידוש היה צריך לשלם את האגרה הזו, סכום סמלי לכל חידוש.

גילי צימנד: במהלך שלוש השנים האחרונות עשינו שינו וחילקנו את המפעלים לשלוש קבוצות.

גילי צימנד: אנחנו לא מחדשים היתר אחת לשנה אלא אחת לשנה, שנתיים או שלוש, לפי טבלה שיש לנו, שהשיקולים להכללת המפעלים בהם הם שיקולים של סיכון מהמפעל, כמות החומרים בו, רמת התחזוקה שבו, סיכון החומרים וכל מה שכלול.

גילי צימנד: כך מחולקים מפעלי A שהם המסוכנים ביותר.

גילי צימנד: הם מקבלים היתר אחת לשנה.

גילי צימנד: מפעלי B הם פחות בעייתיים.

גילי צימנד: הם מקבלים היתר לשנתיים.

גילי צימנד: מפעלי C שהם הכי פחות בעייתיים, הם מקבלים היתר לשלוש שנים.

משה גפני: לכן גם התשלום הוא יותר זול?

גילי צימנד: לצערנו זה התעכב.

גילי צימנד: עכשיו סוף סוף אנחנו מכניסים תיקון גם באגרה, שלא תהיה אגרה אחת אחידה לכולם אלא האגרה תהיה למפעלי A סכום מסוים, למפעלי B סכום אחר ולמפעלי C סכום אחר וכך אנחנו מביאים לידי ביטוי בעצם שינוי שכבר עובד בפועל ומוסכם בפועל על ידי המפעלים שלוש שנים הם חיים עם הסיווג החדש.

גילי צימנד: בודדים העירו על הסיווג אליו הם שייכים ואנחנו עשינו שינויים.

גילי צימנד: הסיווג התקבל ואנחנו פשוט מתאימים את האגרה לסיווג החדש, שיהיה הבדל בין מפעלי A, B ו-C.

משה גפני: זאת אומרת, אתם מבטלים את האגרה של הבדיקה.

גילי צימנד: אגרת הבדיקה אנחנו מבטלים לחלוטין.

גילי צימנד: לא גבינו אותה בעצם בפועל.

גילי צימנד: אנחנו מבטלים אותה כי סכום האגרה הועלה באופן משמעותי.

גילי צימנד: אם האגרה היא כל כך גבוהה, אין צורך עוד לגבות אגרות בדיקה.

גילי צימנד: בדיקות אנחנו עושים לפי הצורך.

משה גפני: לי היה מפעל מסוג A.

משה גפני: כמה הייתי משלם עד עכשיו וכמה אני אשלם אחרי אישור הצו?

גילי צימנד: עד עכשיו שילמת אגרה בסך 219 שקל.

גילי צימנד: מהיום תשלם אגרה בסך 4,000 שקל.

משה גפני: אני מבין שהתאחדות התעשיינים מתנגדת לזה.

אריה נייגר: כן ולא.

משה גפני: אתם בעד הרישיון ונגד התשלום.

אריה נייגר: החישוב הכלכלי של המשרד לאיכות הסביבה מקובל עלינו.

אריה נייגר: אבל התשובה לשאלה כמה מפעל משלם היא לא מדוייקת.

אריה נייגר: מפעלים משלמים עבור ביקורת חומרים מסוכנים מיליוני שקלים בשנה.

אריה נייגר: מפעל אחד משלם 200 אלף שקל משום שהביקורת בשטח נעשית על ידי הרשויות המקומיות והיחידות הסביבתיות.

אריה נייגר: חשוב שהוועדה תדע שזו הבעיה הגדולה שלנו ולא האגרה הזאת שהיא אגרה קטנה.

אריה נייגר: לו הדברים היו תלויים בנו, היינו רוצים שהמשרד לאיכות הסביבה ינהל את כל הבקרה גם אם יכפיל את האגרה.

אריה נייגר: זה יותר מקצועי ויותר נכון.

אריה נייגר: אבל לא זה מה שרציתי להגיד.

אריה נייגר: ההסתייגות שלנו מתייחסת לדבר אחר.

אריה נייגר: אדוני קיבל פה תיאור של הפרקטיקה.

אריה נייגר: אבל אני חושב שהגיע הזמן לעבור מתורה שבעל-פה לתורה שבכתב.

אריה נייגר: אם יקרא אדוני את הצו, אם אני פותח מפעל, אני לא יודע לאיזו קטגוריה אני נכנס.

אריה נייגר: יש חוזר מנכ"ל.

אריה נייגר: דרך אגב, החוק אומר שאת הסיווג יקבע השר.

אריה נייגר: זה חייב להיות מפורסם.

אריה נייגר: אנחנו היינו רוצים שהקריטריונים האלה יהיו מפורסמים, שכל אחד ידע אותם מראש ואז אפשר להתווכח אם זה בסדר או לא בסדר.

אריה נייגר: דבר שני, ברגע שקובעים את זה בצווים ותקנות, צריך גם להיכנס מנגנון.

אריה נייגר: אני לא חולק על המקצועיות של המשרד לאיכות הסביבה, אני יודע שבפרקטיקה זה נעשה.

משה גפני: איפה זה כתוב?

אריה נייגר: זה לא כתוב.

אריה נייגר: זה צריך להיות מפורסם ברשומות.

מרים פרנקל-שור: למה אתה מתכוון?

אריה נייגר: תסתכלי בסעיף 3 בהצעה החדשה.

אריה נייגר: יש אגרה של 500 שקל, יש 4,000 וכו'.

אריה נייגר: יש לי מפעל חדש, איך אני יכול לדעת כמה אני צריך לשלם?

אריה נייגר: אנחנו מבקשים שהקריטריונים לסיווג מפעלים ייקבעו - - -

מרים פרנקל-שור: זה לא סיווג מפעל.

מרים פרנקל-שור: לפי מה שאני מבינה, מדובר פה על תוקף ההיתר.

אריה נייגר: אבל תוקף ההיתר נקבע מהסיווג.

גילי צימנד: הוא צודק במאה אחוזים.

גילי צימנד: אנחנו כותבים תקנות לסיווג מפעלים.

גילי צימנד: התנאי של האוצר לשינוי האגרות היה שיוחל בכתיבת תקנות לסיווג המפעלים.

גילי צימנד: התחלנו בכתיבה.

גילי צימנד: אנחנו חושבים שהתהליך לא יהיה מסובך מכיוון שבפועל הסיווג עובד שלוש שנים ואין לנו תלונות.

משה גפני: כמה זמן צריך כדי להכין את התקנות האלה?

גילי צימנד: לצערי, עם היכרות המערכת המשפטית ובקצב שזה זז, אני מעריכה שזה יקח שנה.

משה גפני: זאת אומרת שנאשר את הצו בעוד שנה.

מיקי הרן: אנחנו נתקלים בזה הרבה פעמים.

מיקי הרן: היות שהתקנות אורכות שנה, שנתיים, שלוש, יש לנו את הכלי שנקרא חוזר מנכ"ל.

מיקי הרן: יש לנו אתר באינטרנט שבו הכל מופיע כבר.

מיקי הרן: זאת אומרת, אין בעיה להשיג את האינפורמציה, היא עדיין לא חוקית.

משה גפני: למה אי-אפשר לעשות את זה בתקנות?

מיקי הרן: ברגע שזה תקנה, זה לוקח זמן ליועצים המשפטיים שלנו ושל משרד המשפטים.

מיקי הרן: פתאום מישהו נזכר שכתוב שם משהו שלא מוצא חן בעיניו וכו'.

משה גפני: יש קריטריונים?

מיקי הרן: ודאי.

מיקי הרן: בפועל זה עובד.

מיקי הרן: עשינו את החלוקה הזאת.

משה גפני: התאחדות התעשיינים מכירים את זה?

גילי צימנד: הם היו שותפים לכתיבה שלו.

משה גפני: איפה אתם מפרסמים את זה חוץ מהאינטרנט?

גילי צימנד: זה מפורסם בחוזר מנכ"ל וכבר שלוש שנים כל המפעלים בארץ חיים לפי זה וקיבלו בברכה את זה שעשינו דיפרנסיאציה ולא דין בריכת שחייה קטנה כדין מפעל מכתשים.

משה גפני: אני מבקש לאשר את הצו לחצי שנה.

רחל אדם: אפשר אולי לשנה.

גילי צימנד: זה לא סביר.

משה גפני: יש פה בעיה עניינית.

משה גפני: אני מבקש לאשר את הצו לחצי שנה.

משה גפני: יש פה דברים שאף אחד לא דן עליהם.

משה גפני: באופן עקרוני אתם המשרד המקצועי שעוסק בעניין הזה, אבל צריך אישור ציבורי.

מיקי הרן: אנחנו במשרד לאיכות הסביבה לא עושים שום דבר לבדנו.

מיקי הרן: כל דבר הוא בוועדות.

משה גפני: אני לא מטיל ספק בעניין הזה.

משה גפני: אני גם סומך עליכם, אבל ברגע שאנחנו מאשרים דבר כזה אד-הוק ואת האגרות לפי הסיווגים האלה, כאשר הנושא הזה לא נדון בשום מקום.

משה גפני: אתם מגיעים לפה הרבה פעמים עם החלטות של ועדות מקצועיות שעסקו בעניין הזה ויש היבטים ציבוריים שמשנים או מאשרים כמות שהם.

מרים פרנקל-שור: למה אי-אפשר תוך שבועיים לארגן את הקריטריונים כדי שיהיה לפחות איזשהו הסדר ראשוני ולהכניס אותם לתקנות האלה?

מרים פרנקל-שור: תקנות מסודרות יהיו בעוד חצי שנה, אבל לפחות שיהיו הסדרים ראשוניים לא מפורטים לתקנות האלה.

מיקי הרן: על כל שורה יהיה ויכוח.

מיקי הרן: פה יהיו עוד שינויים עם הסיווג והטיפול.

מרים פרנקל-שור: היום הנושאים של קריטריונים ואמות המידה הם נושאים לא פשוטים.

מרים פרנקל-שור: כל עוד האגרה היתה 219 שקלים אז אמרו: בסדר.

מרים פרנקל-שור: עכשיו האגרות הן אלפי שקלים.

מיקי הרן: שזה כלום.

מיקי הרן: הרשויות המקומיות לוקחות הרבה יותר.

גילי צימנד: המציאות מוכיחה.

גילי צימנד: שלוש שנים זה עובד על פי הקריטריונים האלה.

גילי צימנד: זה שקוף לגמרי.

גילי צימנד: כולם יודעים אותם.

משה גפני: אני מאשר את הצו לחצי שנה.

משה גפני: אני מבקש שתוך חצי שנה נראה התקדמות עם נושא הקריטריונים.

משה גפני: עד אז בתוך התקופה הזאת, אני מבקש למצוא כל דרך לפרסם את הקריטריונים הקיימים שעדיין לא אושרו בשום ועדה.

משה גפני: אם תביאו תקנות לאישור הוועדה, נבטל את ההגבלה של חצי שנה.

לימור לסטיגזון: היות שאנחנו נשארים חצי שנה בלי קריטריונים, אם תהיה אפשרות לפחות לבעל מפעל לערער באיזושהי מסגרת על סיווג שהמשרד קבע.

גילי צימנד: האפשרות קיימת.

גילי צימנד: יש ועדה פנימית שלנו לכל פנייה.

גילי צימנד: לימור לסטיגזון: אולי אפשר להכניס את זה כבר עכשיו.

משה גפני: אם יהיה מקרה של מפעל שביקש לערער ולא איפשרו לו לערער או לא דנו בערעור שלו, תגידי לי.

מיקי הרן: אני לא חושבת שתהיה בעיה.

משה גפני: אני מכיר את הנשים במשרד לאיכות הסביבה.

משה גפני: מה שהן אומרות כאן זה נכון.

גילי צימנד: אני מוכנה, עם כל הקושי בזה, לקבל שתוך חצי שנה תהיה לנו הטיוטה מוכנה ואנחנו נגיש אותה.

משה גפני: הכוונה שלי היתה שצריך להתקדם בעניין הזה במהירות יותר גדולה ממה שנעשה עד היום.

משה גפני: אם אני אראה שנעשתה עבודה והעניין לא הוזנח - בסדר.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.