ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 368, 2002-01-07 10:10

משה גפני: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה.

משה גפני: על סדר היום הדיון באתר פי-גלילות והתכנית לבנות בשטחים פתוחים בשכונת הר נוף בירושלים.

משה גפני: נתחיל בנושא אתר פי-גלילות.

משה גפני: כאן נדון אך ורק בעניין האקולוגי, בנושא איכות הסביבה.

משה גפני: לא אאפשר להעלות נושאים אחרים.

משה גפני: הנושא האחר הוא בניית שטחים ירוקים בהר נוף.

משה גפני: התושבים ביקשו זאת, וגם ח"כ נאות ביקשה מזמן להעלות את הנושא לדיון.

משה גפני: האם יש כאן נציגים של השכונה?

משה גפני: כוונתי למי שמתגוררים באזור אתר פי-גלילות.

זהבה פישר: אני תושבת שכונת הר נוף.

זהבה פישר: יש עמי חתימות של כמעט 700 מתושבי השכונה, שמתנגדים מאוד לבנייה של פארק הפסגה.

משה גפני: הנושא הזה יידון בהמשך.

פפה אללו: אני מבקש להתייחס לנושא.

משה גפני: אבל אתה מתגורר בכיכר ספרא, מר אללו.

משה גפני: שם, חוץ מכמה מפגעים אקולוגיים, אין בעיות.

אברהם גרוסבאום: אני חבר במנהל הקהילתית הר נוף.

אברהם גרוסבאום: לא ידענו שהוועדה תדון באתר פי-גלילות.

אברהם גרוסבאום: אינני חושב שהנציגים האחרים של השכונה ידעו על כך.

משה גפני: כאמור, נושא הבנייה בשכונת הר נוף יידון אחר כך.

יורם אסידון: אני נציג עמותה שפועלת בתוך הר נוף בנושא איכות הסביבה, והיא נקראת "ועד איכות חיים הר נוף".

יורם אסידון: נושא פי-גלילות טופל על-ידינו, כי נדחקנו לפינה, כמו במקרים אחרים.

יורם אסידון: יזמנו כמה חלופות לפרויקט, והן הוצעו לרשות לפיתוח ירושלים – שנציג שלה נוכח בדיון.

יורם אסידון: החלופות הצביעו על כך שאפשר למקם את האתר במקומות אחרים, לא פחות טובים מבחינת הקריטריונים של אתר פי-גלילות עצמו.

יורם אסידון: בשלב זה מסרבים למגן את האתר כדי להפחית את הסכנה לתושבים.

יורם אסידון: זה צריך להיות השלב הראשון.

יורם אסידון: לאחר מכן יש לדון בחלופות בצורה יסודית ומסודרת.

יורם אסידון: יש לחצים אדירים לקדם את הפרויקט, להעבירו אל מתחת למדרון שמעליו נמצא מוסד "יד ושם".

יורם אסידון: זהו רעיון מבורך, אבל לאור היקף עבודות העפר, והכלים הכבדים שיעבדו שם – לא יישאר הרבה מיער ירושלים בתום הפרויקט.

יורם אסידון: יש דיבורים על שיקום, אבל לא יהיה מה לשקם אחר כך.

יורם אסידון: מדברים על הגדלת קיבולת – מ34,000- קוב דלק ל55,000- קוב.

יורם אסידון: אלה הנתונים האחרונים שיש בידי.

יורם אסידון: ביקשנו כמה פעמים מאנשי משרד התשתיות תחזית לעשרים השנים הקרובות, כדי שנבין מדוע יש צורך להגדיל את הקיבולת.

יורם אסידון: הם לא הצליחו להציג לנו תחזית של צריכת הדלק בירושלים או בישראל עד היום.

יורם אסידון: אנחנו ממשיכים לדרוש ממשרד התשתיות לקיים מחקר מעמיק בשאלה כמה דלק יידרש לירושלים בעתיד.

יורם אסידון: הסיבה פשוטה: יש מערכת גז טבעי, שחלק ממנה אמור להגיע לירושלים והיא אמורה להפחית את צריכת הדלק ואת היקף היישום.

יורם אסידון: כל זה משליך על גודל הפרויקט ועל היקף החפירות.

יורם אסידון: מדובר במאות אלפי קוב של עפר שיהיה צורך לשפוך במקום כלשהו – ומן הסתם יעשו זאת ביער.

יורם אסידון: אני מקווה כמובן שלא כך יהיה, אבל כולנו יודעים מה קרה בפרויקטים אחרים, קטנים יותר, שבתחילת הדרך אמרו דבר אחד ובסופו של דבר קרה דבר אחר.

יורם אסידון: אנחנו דורשים שידונו עמנו בצורה מסודרת על הנושא, ושישיבו לכל חלופה שהצענו.

יורם אסידון: החלופות גובשו על-ידי מיטב המומחים בארץ, כולל מומחים שעסקו בתשתיות לאנרגיה בעבר.

יורם אסידון: המשרד לאיכות הסביבה צריך לקבל תמיכה מוועדת הפנים ואיכות הסביבה, כדי שבתוך תסקיר ההשפעה על הסביבה תוצג גם חלופת האפס: כלומר להשאיר את האתר הקיים, למגן אותו ואולי גם לכסותו.

יגאל ביבי: אני מבקש להציע הצעה לסדר.

יגאל ביבי: לדעתי זהו נושא חשוב מאוד.

יגאל ביבי: הוא מעניינה של הוועדה באופן מובהק.

יגאל ביבי: זהו נושא של פיקוח נפש, של איכות סביבה.

יגאל ביבי: הוא מצריך דיון מלא.

יגאל ביבי: הנושא האחר איננו מעניינה של הוועדה כלל.

יגאל ביבי: לדעתי יהיה חמור מאוד אם נדון בו.

יגאל ביבי: האם על כל הקצאה של כמה דונם בכל מקום בארץ נזדעק ונביא הצעות לוועדה?

יגאל ביבי: האם נדון בכל רעיון של העירייה?

יגאל ביבי: אם נתחיל כך, זה לא ייגמר.

יהודית נאות: לדעתי כל הליך בלתי תקין הוא מעניינה של הוועדה.

יגאל ביבי: לשם כך יש מבקר המדינה, יש מבקר העירייה ומבקרים אחרים.

יגאל ביבי: אם כל דבר כזה יגיע לוועדה, נהיה בבעיה.

יהודית נאות: מבקר העירייה באמת היה בוועדות וכדאי לבדוק מה אמר בהן.

יגאל ביבי: לכן אני מציע שנדון בנושא הראשון – שהוא נושא כבד ורציני מאוד, וקשור לאיכות חיים.

יגאל ביבי: לדעתי אם האתר יעבור למקום אחר, זה מה שיציל את השכונה, ולא המאבק נגד בניית פרויקט שבגינו יקום במקום מתנ"ס ופארק.

יגאל ביבי: אני מציע שהנושא האחר ירד מסדר היום של הוועדה.

ויצמן שירי: גם לי יש הצעה לסדר.

ויצמן שירי: הבעיה שבאתר פי-גלילות היא בעצם בעיה כלל ישראלית, על כל המשתמע מזה.

ויצמן שירי: יש להתייחס לנושא בכובד ראש ולדון בכל ההשלכות.

ויצמן שירי: העברות של אתרים באות על חשבון תושבים אחרים והוועדה חייבת להתייחס לכך.

ויצמן שירי: זוהי בעיה ארצית.

ויצמן שירי: זה בדיוק נושא שוועדה צריכה לעסוק בו.

ויצמן שירי: אני קצת מבין בתחום הרשויות והבינוי במדינת ישראל.

ויצמן שירי: בחוק ההסדרים אנחנו מנסים לשנות עכשיו את דרך קבלת ההחלטות בתחום הזה.

ויצמן שירי: המגמה לקצר הליכי אישור בוועדות בניין ערים נבעה בעיקר מנושאים כאלה.

ויצמן שירי: אני מבין שנאספו חתימות של יותר מ600- איש לגבי הבנייה בפארק בהר נוף.

ויצמן שירי: הגוף שמתכנן לבנות, כלומר הרשות המקומית, חייב לפרסם מודעות באזור ולהודיע על כך.

ויצמן שירי: אפילו בית המשפט העליון התייחס לנושא, וקבע גודל של מודעה באזור המתוכנן ובעיתונות.

ויצמן שירי: התושבים רשאים להגיש התנגדות.

ויצמן שירי: לוועדת הפנים אין מעמד בנושא זה.

ויצמן שירי: יש לה סמכויות רחבות בתחומים רבים, אבל אי-אפשר להפוך את הבית הזה למוקד לסכסוכים כאלה.

יהודית נאות: מקובל מאוד לדון בנושאים כאלה.

יהודית נאות: מה שלא מקובל הוא ליצור תכניות כאלה, שאדם שאין לו זכות על הקרקע מתכנן אותן.

יצחק סבן: אפשר להכין תכנית על הקרקע בכנסת אם רוצים בכך.

יצחק סבן: זאת לא עברה על החוק.

ויצמן שירי: מדובר כאן אפילו בתקדים מסוכן.

יהודית נאות: אנחנו רוצים למנוע עברה על החוק.

יהודית נאות: אתה רוצה שכולם ישבו בקלבוש?

יהודית נאות: אני רוצה למנוע הליכים פסולים.

ויצמן שירי: אני מציע משהו אחר.

ויצמן שירי: אני מבקש שיאפשרו לי לדבר.

משה גפני: בוודאי, בוועדה הזאת לא יעזור כלום: ח"כ שירי ידבר.

משה גפני: אני מבקש שח"כ נאות לא תתווכח עם ח"כ ויצמן, כדי שלא יצעק.

ויצמן שירי: אם יש חשש לעברה – צריך לפנות לבתי משפט, להוציא צווי מניעה.

ויצמן שירי: יש הרבה דרכים לפעול.

ויצמן שירי: למה להעלות את הנושא בוועדה?

ויצמן שירי: כשהביאו את הדודאים לבאר-שבע לא שמעתי את זעקת הגופים השונים.

ויצמן שירי: אז לא הייתה תקשורת.

רקפת כץ: היה על כך דיון בוועדת הפנים.

ויצמן שירי: לא ראיתי את יפי הנפש, הירוקים למיניהם, מגִנים בגופם על האזור מפני המשאיות שהגיעו לנגב.

ויצמן שירי: גם לא ראיתי אותם על כביש רמת חובב כשהביאו את כל הרעלים של מדינת ישראל לנגב.

ויצמן שירי: גם לא ראיתי אותם מגִנים בגופם על מסוף המטענים שמתכוונים להעביר בתוך באר-שבע.

ויצמן שירי: כי שם זה לא פופולרי להתנגד.

ויצמן שירי: מר ירון לונדון אמר היום בראיון לרדיו שמבחינתו אפשר להחזיר את הנגב ולהפוך אותו לשטח ירוק.

ויצמן שירי: הוא אמר שנמאס לו לממן את תושבי הדרום.

ויצמן שירי: התראיינתי אחריו והשבתי שנמאס לי לספוג את האשפה שלו ושל חבריו.

ויצמן שירי: אי-אפשר להפוך את הוועדה הזאת לשק חבטות פוליטי.

ויצמן שירי: לא ייתכן שכל חבר כנסת שרוצה לקבל כותרת יעלה דיון לוועדה.

ויצמן שירי: הרי שום דבר אחר לא יצא מדיון כזה בנושא.

ויצמן שירי: לוועדה אין שום זכות להתערב בהליכים כאלה.

ויצמן שירי: אם הם אינם תקינים, כמו שטוענת ח"כ נאות, יש לפנות למשטרה, לבית המשפט.

יהודית נאות: אולי אשמע בעצתך, ח"כ שירי.

יהודית נאות: אני אעשה זאת.

ויצמן שירי: מישהו מינה את ח"כ נאות לקבוע מה לא תקין?

ויצמן שירי: אפשר לפנות למשטרה ולמבקר המדינה.

ויצמן שירי: אני נותן לח"כ נאות עצת חינם.

ויצמן שירי: זה מה שעושים כשמשהו איננו תקין.

ויצמן שירי: בנושא אתר פי-גלילות יש הסכמה שצריך לדון בנושא.

ויצמן שירי: זוהי חבית חומר נפץ.

יהודית נאות: הדברים קשורים זה בזה.

ויצמן שירי: את רוצה לקשור ביניהם, ח"כ נאות.

יהודית נאות: אני שועה אל אלה שפונים אליי, שמבקשים איכות סביבה.

ויצמן שירי: לתושבים יש זכות להתנגד.

משה גפני: אני לעולם אינני חולק על דברי ח"כ שירי, אבל אני מבקש להעיר כמה הערות.

משה גפני: ראשית, גב' מיקי הרן, סמנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, ביקרה עם הוועדה ברמת חובב.

ויצמן שירי: גם אני הייתי שם.

ויצמן שירי: לא דיברתי על הוועדה, אלא על אלה שמביאים דיונים לוועדה.

משה גפני: שנית, לדעתי הוועדה דנה בנושא הדודאים כמה פעמים.

משה גפני: זוהי ועדה של הנגב.

ויצמן שירי: בשורה האחרונה אתר דודאים במקומו ואתר רמת חובב במקומו.

משה גפני: וגם הנגב במקומו, וכל הממשלות – כולל הממשלה שח"כ שירי ואני תומכים בה – השאירו את הנגב במצב הזה.

ויצמן שירי: אז תעזרו לי לא לוותר להם על חוקי הנגב.

משה גפני: האם ח"כ נאות מבקשת להציע הצעה לסדר אף היא?

משה גפני: להגן על עצמה?

יהודית נאות: אני לא מגנה על עצמי.

יהודית נאות: אם אני כותבת מכתב באוקטובר וממתינה עד ינואר כדי שהנושא יעלה לדיון בוועדה, ובינתיים חולפים הרבה ימים וקורים הרבה תהליכים, אינני מוכנה לשמוע שהיום הנושא לא ראוי לדיון.

יהודית נאות: אם אעיין בפרוטוקולים אוכל להצביע על מקרים רבים שבהם הוועדה דנה בנושאים כאלה בדיוק.

יהודית נאות: ועדת הפנים ואיכות הסביבה היא בדיוק הוועדה שצריכה לדון בכך.

יהודית נאות: אם הוועדה לא תדון – אמשיך הלאה לגורמים אחרים.

יהודית נאות: מישהו צריך לבדוק את ההליכים הללו.

יהודית נאות: סברתי שהוועדה צריכה לקבל הסברים.

יהודית נאות: אם לא, אם הם לא יניחו את הדעת, אפנה ליועץ המשפטי לממשלה.

יגאל ביבי: הוועדה דנה בחריגות בנייה בכל הארץ, אבל לא בתכניות ספציפיות.

יגאל ביבי: עוד לא ראיתי דבר כזה.

יגאל ביבי: מדברים על עקרונות ועל כללים, אבל לא על מקרים כאלה.

ויצמן שירי: יש לי לב חלש, ולכן בשלב זה אני עוזב את הדיון.

משה גפני: אנחנו חוזרים לדון באתר פי-גלילות.

משה גפני: הפסטיבל הסתיים.

משה גפני: הדיון בנושא הר נוף יתקיים, וועדת הפנים תעשה מה שהיו"ר שלה מחליט.

משה גפני: הייתה בקשה של ח"כ נאות לדון בנושא, והיו גם פניות של תושבים.

משה גפני: נשמע את הדברים.

משה גפני: אני מניח שיש כאלה שסבורים שיש לפעול אחרת, ואני מבין שגם התושבים חלוקים בדעותיהם.

משה גפני: אינני מכיר את הנושא, יש לו השלכה סביבתית ברורה, והוועדה תדון בו.

משה גפני: לא נטאטא כלום מתחת לשטיח.

יגאל ביבי: לפרויקט תהיה השפעה סביבתית חיובית.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: אשמע את הדברים.

יגאל ביבי: אני לא חסיד של עיריית ירושלים, אבל היא עשתה עסקה נהדרת.

יגאל ביבי: ביקרתי במקום.

משה גפני: כל הזמן חייכתי כשח"כ ביבי דיבר קודם.

משה גפני: הוא הרי חבר בכיר בוועדה, וכולנו מכירים את דעותיו ועמדותיו כלפי עיריית ירושלים, ובמיוחד בנושאים ירוקים.

יהודית נאות: מסתבר שיש נסיבות.

יהודית נאות: אני מעוניינת לדון בשני הנושאים שעל סדר היום יחד, לדעתי הם קשורים זה בזה.

משה גפני: אני מבקש להתקדם בנושא אתר פי-גלילות.

ירון רביד: אני מהרשות לפיתוח ירושלים ומבקש להתייחס לנושא אתר פי-גלילות.

ירון רביד: אני מבקש לעדכן איפה הדברים עומדים: התכנית להעתקת המסוף נמצאת בבחינה של המשרד לאיכות הסביבה, בשלב בדיקת תסקיר ההשפעה על הסביבה.

ירון רביד: בתגובה לדברי חברי מר אסידון אני מבהיר שזוהי בדיוק מטרת התסקיר: לבדוק את החלופות ואת ההשפעות האקולוגיות של העברת המתקן למקומו החדש.

ירון רביד: בכל מקרה, אין צורך להרחיב ולפרט את הסכנות האקולוגיות שיש באתר במיקומו היום.

ירון רביד: ההצעות למיגון האתר אמנם נבחנות בפרק התאורטי בתסקיר, אבל ברור לכולם שאין זו הצעה ראלית מבחינת תושבי השכונה.

ירון רביד: מבחינה אקולוגית האתר כולו עומד להיות תת-קרקעי.

ירון רביד: אחרי דיונים ארוכים עם נציגי הגופים הירוקים, שנמשכו שנים רבות, סוכם שגם תחנת התדלוק תהיה תת-קרקעית.

ירון רביד: לגבי מה שנאמר לגבי יער ירושלים: מדובר בדרך נופית ולכן שכרנו אדריכל נוף שיתכנן את המקום וידאג שהבנייה תזיק פחות ככל האפשר.

יהודית נאות: האם ההעתקה היא ליער ירושלים?

יהודית נאות: זאת החלופה המועדפת?

ירון רביד: כן.

משה גפני: כמה זמן נדרש לקבלת תשובה מהמשרד לאיכות הסביבה?

ירון רביד: בנושא זה אנחנו מבקשים שהוועדה תקרא לסיים את הבדיקה על תסקיר ההשפעה על הסביבה במהירות האפשרית.

ירון רביד: אחר כך התכנית תופקד להתנגדויות על-פי חוק התכנון והבנייה.

ירון רביד: תהליך הביצוע עצמו יארך כמה שנים, ולכן אנחנו מבקשים שמכאן יצא קול קורא לקצר את הליכי הבדיקה והאישור של התכנית.

ירון רביד: זה יועיל לכולם.

יהודית נאות: מהן החלופות שנבדקות?

ירון רביד: נבדקות כמה חלופות על-פי הנחיית המשרד לאיכות הסביבה, וביניהן גם חלופת האפס.

ירון רביד: אולם ציינתי שאיננו מעריכים שהחלופה הזאת, מיגון האתר במקום הקיים, היא חלופה ראלית.

ירון רביד: היא נבחנת ונבדקת לצורך התסקיר.

ירון רביד: יש אתרים נוספים שנבחנים כחלופות, כמו בית זית ומקומות אחרים.

מיקי הרן: אם פונים אלינו בבקשה שנזרז את עבודתנו צריך לעבוד על-פי ההנחיות שלנו.

מיקי הרן: מנהל מחוז ירושלים נמצא כאן ומבקש להגיב על הדברים.

יגאל ביבי: האם נבחרה כבר חלופה?

מיקי הרן: לא.

מיקי הרן: אנחנו מצויים בשלב בדיקת התסקיר.

משה גפני: האם הבנתי מהערתה של גב' הרן שאין עובדים על-פי הנחיות המשרד לאיכות הסביבה?

מיקי הרן: איננו מעכבים בדיקה של תסקיר אם מבצעים אותו לפי ההנחיות שלנו.

מיקי הרן: למיטב הבנתי היום לא פועלים לפי ההנחיות שלנו.

מיקי הרן: מנהל מחוז ירושלים נמצא כאן ויגיב לדברים.

גיל יניב: אני מנהל המחוז.

גיל יניב: הרשות המקומית, עיריית ירושלים, הגישה לפני שנה וחצי בקשה להוציא הנחיות.

גיל יניב: ההנחיות הוצאו.

גיל יניב: הוועדה המחוזית, בעת הגשת התכנית אליה, ביקשה לשנות את ההנחיות, ויצאו הנחיות חדשות שכללו גם את חלופת האפס.

גיל יניב: אלה ההנחיות האחרונות והעדכניות.

גיל יניב: התסקיר שהוגש הוא לפי הנחיות שבטלות מעיקרן.

גיל יניב: להנחיות החדשות לא הוגש תסקיר.

ירון רביד: זה לא נכון.

ירון רביד: יהודית נאות: אל תבלבלו אותנו עם עובדות, חברים.

משה גפני: מה אני יכול לומר לתגובתו של מר רביד?

יהודית נאות: מר יניב קובע האם פעלו לפי ההנחיות שלו או לא פעלו לפיהן.

יהודית נאות: אולי ועדת הפנים לא צריכה לדון גם בזה?

יחזקאל לביא: ההנחיות הן של הוועדה המחוזית.

יחזקאל לביא: זה החוק.

משה גפני: אני פונה למר רביד: האם אתם פועלים על-פי הנחיות המשרד לאיכות הסביבה?

ירון רביד: אנחנו פועלים לפי הנחיותיהם.

משה גפני: האם מנהל המחוז משקר?

ירון רביד: לא אמרתי זאת.

ירון רביד: אינני רוצה להיכנס לשאלה של מי אומר אמת.

ירון רביד: המשרד לאיכות הסביבה אכן ביקש לתקן חלק מההנחיות והגיש אותן לוועדה המחוזית.

ירון רביד: בהחלטת הוועדה מאוקטובר 2000 חלק מההנחיות אמנם תוקנו ועל-פיהן תוקן התסקיר.

ירון רביד: המשרד סירב לבדוק את התסקיר במשך כמה חודשים בגלל העניין הזה, ולבסוף נתקבלה הנחיה של היועץ המשפטי של הוועדה המחוזית שיש לבדוק אותו.

ירון רביד: כעת מתקיימות פגישות עם המשרד לאיכות הסביבה לליבון התיקונים שנערכו בתסקיר.

ירון רביד: אני לא יודע כמה זמן יידרש לכך, אני מקווה שהדברים יתקדמו מהר ככל האפשר.

ירון רביד: הכדור לא נמצא רק בידינו.

גיל יניב: אני חייב להבהיר דבר אחד.

גיל יניב: חלופת האפס נדרשה על-ידי הוועדה המחוזית ולא על-ידינו.

גיל יניב: זוהי אחת החלופות, אך התסקיר לא כולל אותה.

גיל יניב: היא לא הוגשה.

גיל יניב: אחת החלופות הבסיסיות לא הוגשה.

משה גפני: אני מבקש להגיע לשלב התכליתי: בתוך כמה זמן יהיה אפשר לסיים את בדיקת התסקיר?

משה גפני: אם תשבו ותדונו בו באינטנסיוויות, כמה זמן יידרש כדי להגיע למסקנות?

גיל יניב: הממוצע לבדיקת תסקיר במשרד לאיכות הסביבה הוא 40 יום.

גיל יניב: וזאת אם התסקיר ממצה את כל התיקונים.

גיל יניב: נכון שתסקירים נמשכים יותר מזה לפעמים, אבל זאת משום שמבקשים הערות ותיקונים ואז הדברים חוזרים לידי מגיש התסקיר.

משה גפני: אם כן נדרשים 40 יום לכך?

משה גפני: האם מר רביד יוכל לרכז את הדברים בתוך 40 יום?

ירון רביד: נשמח לכך.

משה גפני: אם כן אני מבקש שבתוך 40 יום הוועדה תקבל עדכון האם הנושא הסתיים ואם לא, מהן הסיבות לעיכוב.

מיקי הרן: אני מבהירה שלמשרד לאיכות הסביבה נדרשים 40 יום לבדיקה.

מיקי הרן: הכוונה לארבעים יום מרגע שיגיש את התסקיר.

מיקי הרן: אם התסקיר יוגש היום בשלמותו, יידרשו לנו ארבעים יום.

ירון רביד: התסקיר לא יוגש היום.

משה גפני: אז איך בתום ארבעים יום תסיימו לדון בנושא?

ירון רביד: ברגע שיסתיים הדיון על התיקונים אנשי המשרד לאיכות הסביבה יקבלו את התסקיר.

ירון רביד: אני מעריך שאנחנו נגיש למשרד לאיכות הסביבה את התסקיר בתוך חודש מהיום.

משה גפני: ואז נדרשים למשרד לאיכות הסביבה עד ארבעים יום.

משה גפני: אני מבקש שייעשה מאמץ להגיש את התסקיר בתקופה של פחות מחודש.

ירון רביד: נעשה מאמץ.

יחזקאל לביא: ואז התכנית צריכה לעבור הליכי תכנון.

יהודית נאות: אולם התסקיר צריך לכלול את כל החלופות.

יהודית נאות: חשוב להדגיש זאת.

ירון רביד: בוודאי.

ירון רביד: זה נאמר כבר.

משה גפני: אני מבקש שמר רביד יעדכן אותנו בעוד שלושים יום מהיום לכל היותר האם התסקיר הועבר.

משה גפני: ואם התסקיר לא הועבר בתוך שלושים יום, אנחנו מבקשים לשמוע את הסיבות לכך.

ירון רביד: זה מוסכם עלינו.

משה גפני: והמשרד לאיכות הסביבה יעדכן את הוועדה, עד 40 יום לאחר מכן, מה נעשה בנושא.

משה גפני: מעניין אותי מאוד לדעת מה יקרה בעוד שלושים יום.

פפה אללו: אני מבקש להתייחס לנושא.

פפה אללו: הגעתי לצורך הדיון בנושא הר נוף, וגם הבאתי חומר בנושא.

פפה אללו: לגופו של עניין יש קשר ישיר בין שתי התכניות.

פפה אללו: ראש העיר הגדיר את התכנית הזאת כפצצה נזילה.

פפה אללו: לדעתי ההתייחסות של כולנו, כולל של הוועדה, היא לא רצינית.

משה גפני: אנחנו מדברים על הנושא האקולוגי בלבד.

פפה אללו: בוודאי, זהו נושא אקולוגי מובהק.

פפה אללו: אם יש סכנה, צריך למנוע אותה בראש ובראשונה.

פפה אללו: דורשים כאן עמידה בלוח זמנים של 30 ועוד 40 יום, אבל עוד יהיו ערעורים על כל התכנית – כי כל ההליך היה לא נכון.

פפה אללו: אני חבר ועדת התכנון, וראיתי חלופה אחת בלבד.

פפה אללו: איך יכולנו לדון בחלופות?

פפה אללו: החלופות נבחרו על-ידי יזמי התכנית.

פפה אללו: הם קבעו את המיקום.

פפה אללו: רשות הפיתוח באתר פי-גלילות הגיעה בעצמה למסקנה מהי האלטרנטיווה המועדפת שיש לבחור.

פפה אללו: היו גופים אחרים שהגישו חלופות, ואינני בטוח שהן נבחנו.

פפה אללו: אם הן לא ייבחנו – נגיע שוב לנקודת ההתחלה.

משה גפני: מר רביד אמר, בתשובה לשאלת ח"כ נאות, שיפורטו כמה חלופות.

משה גפני: אינני יודע מה נעשה עד היום בוועדת התכנון ומה עשתה עיריית ירושלים.

משה גפני: ועדת הפנים ואיכות הסביבה היא ועדה רצינית ותבחן את הנושא בפיקוח צמוד.

משה גפני: אולי נצליח במקום שאחרים נכשלו, אינני מבטיח זאת, אבל אני מבטיח שנעקוב אחר הדברים.

משה גפני: בתוך 30 יום נקבל תשובות, ואם לא – נדע מה לעשות.

פפה אללו: אבל יש סכנות.

משה גפני: לא נתייחס לסכנות כעת.

יורם אסידון: אני מבקש להוסיף עוד הערה קצרה: עלות המיגון של האתר הקיים – מה שיפחית את הסכנה לתושבים, כי בפירוש מדובר כאן בפיקוח נפש – היא שלושה מיליון דולר.

יורם אסידון: מדובר בפרויקט של שנים.

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: אני מבקש לסיים את הדיון בנושא הזה.

יהודית נאות: האם תתקיים ישיבת מעקב בעוד חודש?

משה גפני: בעוד חודש יתקיים דיון, אבל לא דיון פומבי.

משה גפני: בזאת הסתיים הדיון בנושא.

משה גפני: 2.

משה גפני: התכנית לבנות בשטחים ירוקים בשכונת הר נוף בירושלים

משה גפני: אנחנו עובדים לדון בתכנית לבנות בשטחים ירוקים בשכונת הר נוף בירושלים.

משה גפני: ח"כ נאות תציג את הנושא בקצרה.

יהודית נאות: המידע שלי בנושא שאוב גם מאמצעי התקשורת וגם מפניות של תושבים בירושלים ולא מעניינת אותי השתייכותם הפוליטית.

יהודית נאות: נזעקתי לנושא משום שלמיטב הבנתי בשכונת הר נוף עומדת לקום שכונה שיהיו בה מתנ"ס והמון שינויים נהדרים – אך כל זאת על חשבון שטח ציבורי פתוח.

יהודית נאות: נכון שזוהי שכונה צפופה אבל דווקא על אחת כמה וכמה ראוי לאפשר קצת מרחב, קצת שטח ירוק, וקצת איכות חיים וסביבה.

יהודית נאות: זה הנימוק העיקרי שבעטיו ביקשתי לדון בנושא.

יהודית נאות: ביקשתי לדעת איך ייתכן שעיריית ירושלים שמופקדת על איכות החיים של כל תושביה דנה בתכנית כזאת.

יהודית נאות: ניסיתי לברר מיהו היזם, מיהו בעל הקרקע, האם ליזם יש זכויות קנייניות על הקרקע, והאם הוא יכול בכלל ליזום פרויקט כבעל זכות קניינית.

יהודית נאות: מתוך ניסיון העבר כחברה בוועדות תכנון ובנייה זכרתי שללא חתימת בעל הנכס אי-אפשר לדון בתכנית.

נסים זאב: המנהל תמיד נותן אפשרות ליזם להכין תכניות.

נסים זאב: תמיד מביאים תכנית ואחר כך מוציאים למכרז.

יהודית נאות: אני מספרת על מה שאני יודעת בנושא התכנון מחדרה וצפונה.

נסים זאב: שכונת הר נוף פתאום כל כך קרובה ללבך, ח"כ נאות.

יהודית נאות: לכבוד לי שאתם לא מסכים עמי, ח"כ זאב וח"כ סבן.

יהודית נאות: ככל שאתם תקשו ותציקו, הנושא ייבדק עוד.

יהודית נאות: חשבתי שנדון כאן באיכות חיים וסביבה של האוכלוסייה שאתם מייצגים, אבל כעת ההתנגדות הזאת גורמת לי לרצות להעמיק ולבדוק את הדברים.

יהודית נאות: אחרת ח"כ זאב לא היה טורח לבוא לוועדת הפנים, בוודאי לא בנושא איכות הסביבה.

נסים זאב: אני מבקש שח"כ נאות לא תצעק.

משה גפני: אני מבקש לאפשר לח"כ נאות לסיים את דבריה, אבל מבקש גם שהיא תקצר בדבריה.

משה גפני: המתח הולך וגובר, ואינני מבין מדוע.

משה גפני: המשפטים שהפנתה ח"כ נאות לחברי הכנסת אינם נוגעים לוועדה, אפשר לומר זאת במסדרון.

משה גפני: אני מבקש שח"כ נאות תציג את הדברים ואחר כך אאפשר לתושבים לומר את דברם.

יהודית נאות: אני מבקשת להבין כיצד מגישים תכנית והמנהל כאילו איננו בשטח.

יהודית נאות: האם זה מכרז תפור של מנהל מקרקעי ישראל?

יהודית נאות: אני מבקשת שנציגי המנהל יסבירו כיצד הם מרשים למישהו ליזום תכנית על שטח שאין לו זכות קניינית עליו.

יהודית נאות: כיצד נמנעה היום זכותו של מישהו אחר לגשת לאותו מכרז?

יהודית נאות: אולי מישהו אחר יציע למנהל תמורה יותר גבוהה בגין הקרקע?

יהודית נאות: שנית, אני מבקשת להבין כיצד דנים בפרויקט בעיריית ירושלים בלי חתימה של בעל הנכס.

יהודית נאות: שלישית, אני רוצה לדעת מיהו היזם.

יהודית נאות: קראתי באחד מאמצעי התקשורת שעו"ד יורם בר סלע מייצג את היזם.

יהודית נאות: לדעתי יש כאן הליכים לא תקינים.

יהודית נאות: ועדת הפנים ואיכות הסביבה צריכה לדון בכך.

נסים זאב: האם הבעיה היא היזם או התכנית?

נסים זאב: זה מה שמעניין אותי.

נסים זאב: אם ח"כ נאות מדברת על יזם, זהו נושא פוליטי.

נסים זאב: אם ח"כ נאות מדברת על התכנית, אני מבקש שהיא תתייחס לתכנון.

נסים זאב: מה לקוי בתכנון?

יהודית נאות: מה שלקוי הוא שזהו שטח ציבורי פתוח.

יהודית נאות: אני חולקת על הרצון לצופף אוכלוסייה.

יהודית נאות: לכל אחד מגיע קצת ירוק בעיניים, גם אם הוא אדם חרדי.

נסים זאב: אבל אין לזרות חול בעיניים.

יהודית נאות: אני לא אשכנע את ח"כ זאב, הוא יכול לא להאמין לי, זה לא משנה לי.

יהודית נאות: הוועדה צריכה לקבל הסברים.

יהודית נאות: אני מודיעה שבאתי הנה לשם כך ואני מקווה שאקבל הסברים שמניחים את הדעת.

משה גפני: אני מודה לח"כ נאות.

משה גפני: לפני שנמשיך לשמוע את חברי הכנסת ואת המוזמנים האחרים אני מבקש לשמוע את התושבים.

משה גפני: אני מבין שיש כאן תושבים שתומכים בפרויקט ויש תושבים שמתנגדים לו.

משה גפני: נשמע שני נציגים של כל עמדה.

זהבה פישר: אני תושבת הר נוף, ומתגוררת ברחוב הקבלן.

זהבה פישר: אני מתנגדת לתכנית.

זהבה פישר: רציתי להבהיר שמעבר לפגיעה האישית שנגרמת לתושבים, שאפרט אותה בהמשך, גם כאזרחית של מדינת ישראל אני רואה בעיה: יש כאן תהליך לא תקין.

זהבה פישר: משמעות הדבר היא שבכל פעם שלעירייה לא יתחשק למלא את ההתחייבויות שלה היא תיתן אותן במתנה למישהו פרטי תמורת כל מיני שטויות.

זהבה פישר: אני מבקשת להסב את תשומת לב הוועדה לפוטנציאל השחיתות שטמון בכך.

זהבה פישר: זה חשוב לי באופן אישי כי גם אני אזרחית במדינת ישראל.

זהבה פישר: כלומר, הנושא אכן נוגע לוועדת הפנים.

זהבה פישר: לדעתי הורתו של הדבר בחטא.

זהבה פישר: הרבה פעמים אני מגיעה לפארק הפסגה, זוהי ארץ חמדה.

זהבה פישר: זה מקום יפהפה.

זהבה פישר: אבל "חמדה" – גם במשמעות השנייה.

זהבה פישר: אנשים חומדים אותו, רוצים לקחת שטח ששייך לציבור ולעשות ממנו הון וכוח.

משה גפני: אני מבקש שגב' פישר תיזהר בדבריה ותדבר על התכנית ועל המרכיבים בתכנית שמפריעים לה כתושבת השכונה.

משה גפני: את כל הדברים האחרים אני מבקש שלא להעלות על סדר היום.

משה גפני: זה איננו מענייני, גם אינני יודע מי היזם.

נסים זאב: זה לא רלוונטי.

יגאל ביבי: גב' פישר מעוניינת שהמקום ימשיך להיות המחסן?

יצחק סבן: מזבלה היא נוף יפה.

משה גפני: אני פונה לכולם, ומבקש לדבר רק על התכנית.

משה גפני: זה איננו רלוונטי מי עומד מאחורי התכנית.

זהבה פישר: השכונה שלנו מקופחת מבחינת המרחב הירוק שלה, כפי שאמרה ח"כ נאות.

זהבה פישר: ברחוב הקבלן, שם אני גרה, יש בוודאי למעלה מ4,000- ילדים.

זהבה פישר: אורכו של הרחוב כשני קילומטר.

זהבה פישר: ואין בו אף פינה לילדים.

זהבה פישר: אין בו אף ספסל ואף פינה לילדים לשחק.

בתיה גולדשמידט: בקרוב תהיה.

יגאל ביבי: למה שתקתם עד עכשיו?

יגאל ביבי: עכשיו התעוררתם?

יגאל ביבי: השכונה קיימת כבר 20 שנה.

זהבה פישר: בשכונה יש בוודאי למעלה מ12,000- ילדים – זה המספר הנמוך ביותר שאני יכולה להעלות על דעתי.

זהבה פישר: אבל יש בשכונה רק שבע נדנדות, ספרתי אותן, וכל נדנדה ממוקמת בשטח של 2.5 מטר מרובע.

יגאל ביבי: עד כאן גב' פישר צודקת.

יגאל ביבי: אבל מה זה שייך לעניין?

זהבה פישר: האזור הזה הוא האוצר הגדול של השכונה, יש בו 50 מטר מרובע, לדעתי.

זהבה פישר: לפני כמה שנים מר אוריאל אלבז ערך סקר על מצב השכונה.

זהבה פישר: המסקנה שלו הייתה שהבעיה הגדולה ביותר של השכונה היא מחסור בשטחים ירוקים ובמקומות משחק לילדים.

זהבה פישר: מה שהילדים עושים הוא לנסוע באופניים על המדרכות וזאת סכנת נפשות.

זהבה פישר: מישהו טען שיש לנו יער בסביבה.

זהבה פישר: אני מבקשת לומר שאני מפחדת לשלוח את הבת שלי לשם.

זהבה פישר: היער יפה מסביב, אבל בתי בת העשר לא תשחק שם.

זהבה פישר: לעומת זאת אני שולחת אותה לפארק הפסגה.

זהבה פישר: מי שהיה שם יודע שזוהי מין מובלעת בשכונה.

זהבה פישר: כשנמצאים בפנים רואים כל הזמן את הבניינים ויש תחושה שלא נמצאים לבד.

זהבה פישר: אלה חורשה וגן בתוך השכונה.

זהבה פישר: אני לא מהססת לשלוח את הילדה שלי לשחק שם עם החברות.

זהבה פישר: זה המקום היחיד שיש לנו.

זהבה פישר: כעת, נוסף על המצוקה שקיימת בשכונה כי אין לילדים מקום לשחק, בונים דירות לעוד 2,000 איש בערך, וגם מוסדות וכו'.

זהבה פישר: יש אנשים תמימים שאומרים שבזכות הפרויקט יבנו בשכונה מתנ"ס.

זהבה פישר: אבל אינני מבינה למה שכונה צריכה לוותר על השטח הירוק היחיד שיש לה כדי לקבל משהו שמגיע לה בין כך ובין כך.

זהבה פישר: אנחנו לא פריירים.

זהבה פישר: אנשים מאמינים שסוף סוף יהיה להם מתנ"ס אבל למה שלא יהיה לנו מתנ"ס בכל מקרה?

משה גפני: מדוע אין מתנ"ס בשכונה?

זהבה פישר: כי אנחנו אזרחים סוג ב'.

קריאה: באיזו שכונה חרדית יש מתנ"ס?

קריאה: אבל הפארק הוא מזבלה אחת גדולה.

זהבה פישר: אנשים מתלהבים ממה שיקבלו אך המתנ"ס מגיע לנו משום שאנחנו אזרחים בירושלים.

זהבה פישר: יש כאן היפוך של נורמת השוחד: בדרך כלל אדם נותן מעט שוחד כדי לקבל הרבה רווח.

זהבה פישר: אנחנו נותנים את הכול כדי לקבל מתנ"ס.

פנחס לוי: גם אני תושב הר נוף ואף חבר מנהלת הר נוף.

פנחס לוי: אני מסכים לדבריה של גב' פישר.

פנחס לוי: רוב חברי המנהלת התנגדו לתכנית מהטעמים שהיא פירטה.

פנחס לוי: אני מבקש להוסיף לדבריה עוד נקודה אחת: מכיוון שמדובר כאן בבנייה למגורים על חלק מהמגרש המשמעות היא תוספת של עוד ילדים לשכונה ולמקום.

פנחס לוי: וכך שוב יחסר מקום משחק לילדים.

פנחס לוי: האנשים שיגורו שם והמוסדות שייבנו ישתמשו בעצם בכל השטח הקיים שם.

פנחס לוי: לעניין המתנ"ס, הנושא הזה חשוב לנו מאוד.

פנחס לוי: כל אחד מעוניין במתנ"ס, אבל כמו שאמרה גב' פישר, זה מגיע לנו בדין.

פנחס לוי: העירייה מתחמקת.

פנחס לוי: נוסף על כך, כשמעבירים דברים בלי מכרז ובלי נהלים עולה סימן שאלה האם הם בכלל יבוצעו.

פנחס לוי: הרי אותו כוח פוליטי שיכול להפוך את האזור למקום מגורים בתמורה לבניית מתנ"ס יכול גם להתחמק מבנייתו ולהשאיר את הכול לנדבנים אחרים, כמו שהיה מקובל עד עכשיו.

פנחס לוי: לדעתי יש להתנגד לתכנית ולמצוא חלופות אחרות.

פנחס לוי: אם המטרה היא לבנות מוסדות ציבור – יש עוד מקומות המתאימים לכך, והצענו הצעות בנושא.

פנחס לוי: אפשר למצוא למוסדות מקום.

פנחס לוי: אם המטרה היא לממן את הבנייה – זה נושא קשה מאוד, כי העירייה חייבת לספק לנו מתנ"ס בדין.

פנחס לוי: בהר נוף אנחנו נתקלים בהרבה רחובות שהפכו לרחובות מגרשי חנייה.

פנחס לוי: ארגון הקבלנים היה אמור לטפח אותם ולתחזק אותם.

פנחס לוי: מדובר ב6-5- רחובות שלמים שאין בהם שום תחזוקה.

פנחס לוי: העירייה מתנערת מאחריות משום שהנושא הועבר לטיפול ארגון הקבלנים, אך גם הם מתנערים מאחריות כי הם פשטו את הרגל.

פנחס לוי: והתושבים נמצאים בין הפטיש לסדן ואין תחזוקה למגרשי החניה ברחובות פנימיים שלמים בהר נוף.

פנחס לוי: זה עלול לקרות גם כאן, חס ושלום, ונימצא במצב שהעירייה תטען שהנושא עבר ליזם, בעוד היזם עצמו לא יוכל או לא ירצה לעמוד בהתחייבויות שהתחייב.

פנחס לוי: בסופו של דבר נישאר קירחים מכאן ומכאן.

יגאל ביבי: ואם היזם היה עומד בהתחייבויותיו זה היה בסדר?

יגאל ביבי: מה אם תהיה ערבות 100 אחוז?

פנחס לוי: אין בעולם הזה התחייבויות 100 אחוז.

פנחס לוי: בתיה גולדשמידט: גם אני, כמו גב' פישר, גרה ברחוב הקבלן.

פנחס לוי: כשגב' פישר דיברה על פארק הפסגה שאלתי את עצמי האם מדובר באותה גינה שאני אמורה להכיר.

פנחס לוי: הגינה הזאת היא מקום מפחיד בחושך, שומם ולא מטופח.

פנחס לוי: יש שם כמה עצים שקרן קיימת אמורה להיות אחראית להם אבל היא לא מטפלת בהם.

פנחס לוי: יש שם משתלה של קרן קיימת, מחסן של העירייה, מגרש כדורסל מוזנח.

פנחס לוי: זה מקום מפחיד ביותר.

פנחס לוי: אני לא שולחת לשם את הילדים שלי בשום פנים ואופן, במצב הנוכחי.

פנחס לוי: מספרים כאן כאילו עומדת לקום שם שכונה גדולה.

פנחס לוי: אבל זה לא נכון.

פנחס לוי: מדובר בכמה בניינים ובכמה מוסדות ציבור לידם.

משה גפני: את מכירה היטב את הפרויקט, גב' גולדשמידט?

בתיה גולדשמידט: לא.

בתיה גולדשמידט: אבל אני יודעת את הדברים מהפרסומים, מאותם פרסומים שהתושבים האחרים שואבים מהם את הידיעות שלהם.

בתיה גולדשמידט: אני נזעקתי נגד העובדה שתושבים של השכונה הביעו התנגדות כזאת.

בתיה גולדשמידט: אני כן ראיתי בכך טעם פוליטי.

משה גפני: זה לא נושא הדיון בוועדה.

בתיה גולדשמידט: אדבר על הדברים מהפן הסביבתי.

בתיה גולדשמידט: לפני שבע שנים עברתי לגור ברחוב הקבלן.

בתיה גולדשמידט: כמו שגב' פישר אומרת, אין ברחוב שום גינה.

בתיה גולדשמידט: היה שטח ירוק אחד שנקרא גן החרוב.

בתיה גולדשמידט: במאמצים של השכונה ושל עיריית ירושלים הגן ייבנה החורף, בעזרת השם, יש כבר קבלן שזכה במכרז.

זהבה פישר: את הבשורות האלה שמענו כבר כמה שנים.

בתיה גולדשמידט: הגינה קמה אחרי שבע שנים של פעילות מסיווית של התושבים, בשיתוף המנהל.

בתיה גולדשמידט: יש קבלן שזכה במכרז של העירייה.

בתיה גולדשמידט: הוא אמור להתחיל בעבודות.

בתיה גולדשמידט: אנחנו מקווים שעד הקיץ הגן יהיה מוכן.

בתיה גולדשמידט: זה לא קשור לגן הפסגה.

בתיה גולדשמידט: גן הפסגה הוא גן גבוה במעלה ההר, הוא איננו נגיש לאנשים, כי יש שם מתלול גבוה.

בתיה גולדשמידט: נשים עם עגלות כלל לא מגיעות לשם.

בתיה גולדשמידט: אני אינני שולחת לשם את הילדים.

בתיה גולדשמידט: בשעות החשכה זוהי פשוט סכנה, ומסתובבים שם כל מיני טיפוסים.

בתיה גולדשמידט: כפר שאול הוא בדיוק מעבר לגן, ואנשים שם מסתובבים.

בתיה גולדשמידט: חשוב לי להבהיר: לא הופכים גינה למוסד.

בתיה גולדשמידט: אני תומכת בתכנית, משום שלדעתי יש ביקוש לשכונה, אנשים רוצים לעבור לגור בה, ושני בתי הספר לא מתפוצצים מרוב תלמידים.

בתיה גולדשמידט: אם היזם מסכים להכין גינה בתמורה לבנייה, ולדעתי צריך לחייב אותו לעשות כן באופן כלשהו, כפי שהציע ח"כ ביבי - אני תומכת בתכנית.

בתיה גולדשמידט: לטענתי כל בנייה צריכה להיות מותנית בהקמת המתנ"ס.

חוה גוטליב: גם אני מתגוררת בהר נוף.

חוה גוטליב: שטחו של גן הפסגה הוא 68 דונם.

חוה גוטליב: איש איננו חושב שיבנו גינה בשטח שכזה.

חוה גוטליב: המתנ"ס אמור להיבנות ליד האזור הזה, על שלושה דונמים נוספים, שמוקצים למתנ"ס זה מכבר.

חוה גוטליב: כלומר, המתנ"ס לא יגזול שטח מגן הפסגה.

חוה גוטליב: אמורים לקום במקום רק ארבעה בעניינים שיגורו בהם 200 משפחות.

חוה גוטליב: אני לא אתנגד שיתווספו עוד ילדים לשכונה, כן ירבו.

חוה גוטליב: השטח שקיים היום איננו גן ולא שטח ירוק.

חוה גוטליב: זהו שטח חום ומלוכלך ומפחיד.

חוה גוטליב: אין שום סיבה שלא ישפצו אותו, ומתוך 68 הדונם יהיה פארק של 50 דונם, עם מסלולים לאופניים, פינות ישיבה, דשא, תצפית לנוף ועוד.

חוה גוטליב: זה יכול להיות מקום יפהפה.

חוה גוטליב: ההשקעה המתוכננת היא 2.5 מיליון דולר.

חוה גוטליב: העירייה לא תשלם את הסכום הזה.

חוה גוטליב: נקודה.

חוה גוטליב: יש לכך אלף סיבות.

חוה גוטליב: ונכון שאנחנו אזרחים סוג ב'.

משה גפני: למי הכוונה במילה "אנחנו"?

משה גפני: מה עם תושבי סנהדריה המורחבת?

נסים זאב: מבחינת הארנונה אלה תושבים סוג א'.

חוה גוטליב: אני התכוונתי לתושבי הר נוף, וגם לתושבי סנהדריה המורחבת.

חוה גוטליב: אני מדברת על החרדים.

משה גפני: כלומר, הר נוף היא שכונה חרדית?

משה גפני: אין תושבים שאינם חרדים בהר נוף?

קריאה: 80% מאנשי השכונה חרדים ו20%- מתושביה דתיים-לאומיים.

משה גפני: אם כך, אני מבקש לשאול שאלה.

משה גפני: אני מתגורר בבני-ברק, וזוהי עיר צפופה.

משה גפני: כל הזמן אני מבקש מראש העיר שלא יבנה עוד בבני-ברק - אך אני מעוניין שיהיו עוד ילדים.

משה גפני: אני מבקש זאת משום שהתשתיות אינן מספיקות.

משה גפני: אין שם ריאות ירוקות.

משה גפני: ראש העיר איננו שומע בקולי משום שהוא לא יכול לעשות זאת: הקרקעות שם הן קרקעות פרטיות ואי-אפשר להפקיע אותן בגלל איכות הסביבה.

משה גפני: אי-אפשר לומר לקבלן שלא יבנה.

משה גפני: לכן אני מבקש להבין את הגישה שפירטה גב' גוטליב.

משה גפני: הר נוף היא שכונה צפופה לכל הדעות, מדוע התושבים מעוניינים שיבנו שם?

חוה גוטליב: מסביב להר נוף נמצא יער ירושלים, והוא נותן חמצן.

משה גפני: אני כתושב בני ברק מעדיף שלא יבנו אפילו עוד דירה אחת.

משה גפני: הילדים, כן ירבו, יכולים לגור במקומות אחרים: בבית שמש, באשדוד.

מוסי רז: מה האינטרס של גב' גוטליב שייבנו במקום?

חוה גוטליב: הפיצוי שנקבל כתוצאה מהעובדה שעוד 200 משפחות יבואו לגור בשכונה יעזור מאוד לשכונה: גם תהיה טיילת, גם יהיה מקום למשחקים.

חוה גוטליב: זהבה פישר: בקיצור זהו שוחד.

חוה גוטליב: אני מבקשת שלא יפריעו לי.

חוה גוטליב: איכות החיים שלי תשתפר: יהיה פארק גדול של 50 דונם, יהיה מתנ"ס שמאוד חסר כעת ותהיה ברכת שחייה שכולנו משוועים לה.

חוה גוטליב: השיפור באיכות החיים שווה את זה.

חוה גוטליב: בבני ברק לא תינתן תמורה בעד הבנייה.

חוה גוטליב: זה לא שוחד.

חוה גוטליב: השיפור באיכות החיים יהיה ניכר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לשמוע כעת את האדריכל מטעם עמותת "מאור ישראל", מר שלמה אשכול.

שלמה אשכול: אציג בקצרה את נתוני הפרויקט, כדי שיהיה לכולנו מידע ברור ולא מעורער במהלך הוויכוח הציבורי.

שלמה אשכול: ממה ששמעתי עד היום ברור לי שגם המתנגדים וגם התומכים לחלוטין אינם מכירים את התכנית.

שלמה אשכול: אני אדבר רק על הפן האדריכלי, אין לי מידע מעבר לכך.

שלמה אשכול: עולות כאן מילים כמו "שוחד" וכו', ולהערכתי הוועדה הזאת לא צריכה לשמוע אותן.

משה גפני: את כל הנושאים הללו אבקש למחוק מהפרוטוקול.

משה גפני: זה איננו רלוונטי לענייננו.

משה גפני: זאת לא הוועדה לביקורת המדינה.

משה גפני: התפקיד שלנו נוגע רק לאיכות הסביבה.

משה גפני: יש לכך גם השלכות תכנוניות, אבל כל השאר איננו מענייננו.

שלמה אשכול: אני מבקש להסביר כאן את המיקום המיוחד של גן הפסגה.

שלמה אשכול: מכאן מתחילות הבעיות שלו, ואולי מכאן נולד הפרויקט.

שלמה אשכול: גן הפסגה תוכנן בטעות, ואני אומר זאת ברגישות רבה.

שלמה אשכול: הוא היה פרי של שיקול דעת של שנים קודמות.

שלמה אשכול: נעשו בתכנון שלו שתי טעויות.

שלמה אשכול: אנחנו יודעים זאת היום, אחרי שלמעלה משלושים שנה למדנו איך לתכנן שכונות בירושלים.

שלמה אשכול: אמנם גם היום עושים שגיאות, אך השגיאות שנעשו כאן הן שגיאות בולטות שפגעו בתושבי השכונה.

שלמה אשכול: ראשית, מיקמו פארק גדול בכל קנה מידה עירוני - גודלו כ68- דונם - במקום שאי-אפשר להגיע אליו.

שלמה אשכול: כלומר, בניגוד לתפיסה של שכונות על הר, שם מנצלים את הוואדיות שנכנסים כמו אצבעות או שמשתמשים בפרוסה בין יחידות מגורים על קו גובה – כאן מיקמו את הפארק במקום הגבוה ביותר שאפשר.

שלמה אשכול: שנית, הייתה שגיאה נוספת חמורה פי כמה.

שלמה אשכול: כשגב' פישר אמרה שהיא מרגישה בטוחה לא כל כך הבנתי את דבריה.

שלמה אשכול: כי בניגוד לתפיסת תכנון שאומרת שליד פארק ממקמים מגורים, מיקמו בסמוך לפארק מוסדות ציבור.

שלמה אשכול: מסביב לפארק יש רק בתי ספר או ת"תים.

יהודית נאות: למי הכוונה במילים "מיקמו"?

שלמה אשכול: אני מתכוון למתכנני השכונה.

שלמה אשכול: יהודית נאות: האם לא נשכרת מטעם עיריית ירושלים להגיש תכניות לגבי שטחים פתוחים, מר אשכול?

שלמה אשכול: עוד אדבר על כך.

שלמה אשכול: כתוצאה מכך מבני המגורים שנמוכים מן הגן מנותקים ממנו גם בשל רשת מוסדות הציבור הזאת.

שלמה אשכול: בעצם, להוציא כמה מקומות שבהם עדיין לא בנו על השטח את מבני הציבור, אי-אפשר בכלל להגיע לגן.

שלמה אשכול: וכמובן יש בכך קושי לאישה שהולכת עם עגלה ולאנשים מבוגרים.

שלמה אשכול: נוסף על כך, גם אין חניה.

שלמה אשכול: הפארק גדול מאוד.

שלמה אשכול: ואני מבקש לתקן דברים שנאמרו: המשתלה במקום היא של עיריית ירושלים ולא של קרן קיימת.

שלמה אשכול: עיריית ירושלים לקחה שטח ציבורי פתוח ומיקמה במקום משתלה.

שלמה אשכול: היא סגרה את האזור על רשת ובריח.

שלמה אשכול: זה מנוגד לחוק.

שלמה אשכול: מדוע העירייה עשתה זאת?

שלמה אשכול: לא משום שהעירייה רעה.

שלמה אשכול: אלא היא ראתה שטח בור של 70 דונם ומיקמה שם את המשתלה.

שלמה אשכול: אינני יודע אם מישהו מהנוכחים כאן ביקר במקום.

שלמה אשכול: אני יצאתי למקום בכל מיני שעות של היום.

שלמה אשכול: נדמה לי שהנוכחים כאן לא יודעים על מה הם מדברים.

שלמה אשכול: זהו מקום מוזנח.

שלמה אשכול: אני לא רוצה לספר מי מסתובב שם בלילה, מפאת כבודה של השכונה.

נסים זאב: אני מבקש שיובהר שמי שמסתובב בפארק הם לא אנשי השכונה.

שלמה אשכול: חס וחלילה, לא אמרתי זאת.

שלמה אשכול: ח"כ נאות הזכירה שהכנתי לפני שש שנים תכנית אב לשטחים פתוחים בירושלים.

שלמה אשכול: ניסיתי לקבוע שם קריטריונים.

שלמה אשכול: כשהכנתי את התכנית בדקתי את כל המצב בירושלים, ובדקתי איפה השטחים גדולים מכדי שיהיה אפשר להחזיק או לטפח אותם.

שלמה אשכול: לצערי החלל הבלתי אפשרי הזה בהר נוף מתמלא באנשים ובתופעות שונים, כמו שקורה גם במקומות אחרים.

שלמה אשכול: לגבי נתוני הפרויקט: לצורך השיחה אני אומד את הפרויקט ב70- דונם, למרות ש2.9- דונם יועדו בתב"ע המקורית למתנ"ס ואינם שייכים לפרויקט עצמו.

שלמה אשכול: לכן צריך להתייחס לעניין כאל שטח של 68 דונם.

משה גפני: מר אשכול מכיר את עיריית ירושלים, מה הקשר בין הפרויקט למתנ"ס?

משה גפני: מדוע המתנ"ס נקשר לנושא?

נסים זאב: היזם יבנה מתנ"ס.

יהודית נאות: למה?

יהודית נאות: לאנשי השכונה מגיע מתנ"ס, הם משלמים ארנונה.

יגאל ביבי: אם יהיה שם כביש, תהיה חניה, אם תהיה חניה, יהיו אנשים.

יגאל ביבי: מה שמר אשכול מתאר הוא נכון.

יגאל ביבי: היו"ר משה גפני: אני מבקש שמר אשכול יענה לשאלתי: בעבר גרתי באופקים, ושם בנו מתנ"ס בלי לקשור אותו לפרויקט.

יגאל ביבי: מדוע זה לא המצב כאן?

נסים זאב: אני מבקש שהמתכנן יסיים את דבריו.

משה גפני: הוא יסיים את דבריו.

משה גפני: אני מבקש לשאול מדוע באופקים או בתל אביב או במעלות או בחיפה המתנ"ס נבנה כדבר מובן מאליו, אם יש תקציבים ותכנון וכו'.

משה גפני: ואילו כאן יש ויכוח בין התושבים האם להתיר לבנות פרויקט משום שהוא יביא עמו מתנ"ס או שלא להתיר לבנות פרויקט למרות המתנ"ס.

משה גפני: מדוע זה לא מובן מאליו שהתושבים זכאים למתנ"ס?

יגאל ביבי: כי אנחנו נמצאים בירושלים ולא באופקים.

יהודית נאות: זה בטח במקום היטל ההשבחה.

משה גפני: מדוע בניית המתנ"ס קשורה לפרויקט?

משה גפני: למה העירייה איננה מחויבת לבנות בשכונה מתנ"ס?

משה גפני: האם זה משום שמתגוררים שם חרדים, או מסיבה אחרת?

משה גפני: מדוע זה שונה מחיפה?

משה גפני: למה ח"כ נאות זכאית למתנ"ס ותושבי הר נוף אינם זכאים?

מוסי רז: ואולי קילומטר משם יש מתנ"ס, וזאת הסיבה?

מוסי רז: זאת לא השכונה היחידה שאין בה מתנ"ס.

שלמה אשכול: היו"ר יוצא מנקודת הנחה מוטעית, ואולי הוא איננו מכיר את הדברים: בכל שכונה מתמודדים עם אותה בעיה.

שלמה אשכול: כך היה גם לגבי שכונת תלפיות-מזרח.

שלמה אשכול: לעירייה ולקרן ירושלים ולמוסדות הציבור האחרים חסרים כספים.

שלמה אשכול: הם מייעדים מקומות אבל לא בונים בהם, ולפעמים זה נמשך שלושים שנה.

שלמה אשכול: מתוך 70 הדונם, 50 דונם יפותחו כפארק – והוא יטופח על-פי הנחיות ברורות של עיריית ירושלים, גם מבחינת הגודל וגם מבחינת האיכות.

שלמה אשכול: נוסף על כך יוקמו בשכונה מבני ציבור שחסרים בשכונה, על שטח של 4.5-4 דונם.

שלמה אשכול: וכל פרויקט הבנייה הגדול שנדון כאן ייבנה על שבעה דונם מתוך 68 דונם – כי מוציאים את המתנ"ס.

שלמה אשכול: ההנחה הוא שאם לא נפתח את המקום הוא ייראה רע מאוד.

שלמה אשכול: מי שמכיר שטחים ציבוריים יודע שהחללים הללו נסתמים בסופו של דבר בעזובה או בפעילות לא טובה או בכל מיני דברים.

שלמה אשכול: אבל אם המקום ייבנה יש סיכוי שיקרו שני דברים: ראשית, יצטרפו עוד 250-200 יחידות מגורים בירושלים – ומכיוון שאני מתכנן עוד ערים דתיות בישראל אני יודע שהירושלמים לא רוצים לעזוב את ירושלים; שנית, יתווספו מבני ציבור ו50- דונם של פארק, במקום פארק של 68 דונם שלא פועל.

שלמה אשכול: יהודית נאות: עדיין לא קיבלתי תשובות לשאלות שלי: מי היזם?

שלמה אשכול: למי יש זכויות קנייניות על הקרקע?

משה גפני: אני מבקש לשאול קודם את נציגי התושבים האם הם סבורים שהוועדה צריכה לצאת למקום ולראות אותו.

זהבה פישר: כן.

בתיה גולדשמידט: כן.

יהודית נאות: אני מבקשת שמר אשכול ישיב לי איך אפשר להגיש תכנית כאשר הקרקע היא של המנהל?

שלמה אשכול: זה לא נכון.

שלמה אשכול: יותר מדי דברים לא ברורים כאן.

שלמה אשכול: הקרקע היא של עיריית ירושלים.

יהודית נאות: מה לגבי חתימה של בעל הנכס?

שלמה אשכול: מר אורי בר שישת מעיריית ירושלים נוכח כאן, אולי הוא יוכל להשיב על כך.

שלמה אשכול: אבל אם יש צורך אני אשיב: אני מבהיר ששטח זה הוא שטח ירוק שהופקע מכוח התכנית ונרשם על שם עיריית ירושלים.

שלמה אשכול: העירייה, אם לא חתמה על התכנית עדיין – עוד תחתום עליה.

שלמה אשכול: היא הגישה את התכנית.

יהודית נאות: המכרז יצא מטעם העירייה?

שלמה אשכול: לא.

שלמה אשכול: אם משנים את ייעודו של שטח, הוא חוזר לבעלים המקוריים שלו, כך לפי חוק התכנון והבנייה.

שלמה אשכול: אבל לא משנים את כל ייעודו של השטח, אלא רק את הייעוד של שבעה דונם ממנו.

שלמה אשכול: השטח הזה יחזור למנהל מקרקעי ישראל.

משה גפני: אני מבקש להבין את התהליך: הקרקע היא של עיריית ירושלים.

משה גפני: האם היזם שעומד לבנות במקום צריך להשתתף במכרז?

שלמה אשכול: בוודאי, כך אמרתי.

שלמה אשכול: יהודית נאות: הוא ישתתף במכרז שיצא מטעם המנהל.

שלמה אשכול: משום שעיריית ירושלים הפקיעה שטח ציבורי פתוח לצורכי ציבור אך כעת משנה את הייעוד שלו.

שלמה אשכול: כלומר, הנימוקים להפקעה המקורית פגו, שהרי העירייה עומדת להקים שם מגורים, ולכן העירייה צריכה להחזיר את הקרקע לבעליה המקוריים – מנהל מקרקעי ישראל.

שלמה אשכול: ומנהל מקרקעי ישראל צריך להוציא מכרז כי הוא איננו יכול לחלק קרקעות סתם כך.

שלמה אשכול: יש כאן ידיעה מי זוכה במכרז.

שלמה אשכול: זה ההיקש ההגיוני שלי.

נסים זאב: כל העלאת הנושא בוועדת הפנים היא פוליטית, ולא מקצועית.

נסים זאב: זאת לא ועדת המשנה לתכנון ולבנייה ולא הוועדה המחוזית.

נסים זאב: אם רוצים לעסוק בסוגיות הללו, אפשר, מעיון ב10%- בלבד מהתכניות שמגיעות לוועדה המחוזית, להגיע לדיונים מרחיקי לכת.

נסים זאב: אפשר להביא אנשים מהשכונות, לשמוע מנהלות ומתנ"סים, לשמוע נציגי ציבור.

נסים זאב: וכך תהיה כאן ועדת תכנון.

נסים זאב: זאת איננה הכוונה.

נסים זאב: לדעתי העלאת הנושא בוועדת הפנים מביא לדיון בסוגייה שאיננה ראויה.

נסים זאב: דבר כזה צריך להיות נדון בוועדת התכנון בלבד.

נסים זאב: אבל מכיוון שהנושא עלה לדיון אני מבקש להתייחס אליו.

נסים זאב: אני מכיר את השכונה מראשיתה.

נסים זאב: הייתי סגן ראש עיריית ירושלים לפני 19-18 שנים.

נסים זאב: השטח שמדובר בו אמנם מסומן כשטח ירוק – אבל כל השטחים הללו ירוקים רק במפה.

נסים זאב: בפועל לא רואים בהם ירוק.

נסים זאב: בפרויקט המתוכנן יש חלוקה תכנונית נכונה של השטח: יוקמו גם מבני ציבור שחסרים בשכונה – ואני יודע שמנהל מקרקעי ישראל, למרות שהוציא מכרזים, לא היה מסוגל לספק את הצרכים השכונתיים.

נסים זאב: כששטחים ירוקים הופכים להיות שטחי בינוי או שטחים למוסדות זהו אילוץ תכנוני שנובע מצורכי השכונה.

נסים זאב: לא יוסיפו מוסדות לשכונה, אלא המוסדות שיקומו ישרתו את התושבים ואת צורכיהם.

נסים זאב: על מה הצעקה?

נסים זאב: האם זאת הפעם הראשונה שוועדת התכנון דנה בשינוי ייעוד של שטח ירוק לשטח בינוי או לשטח חום?

נסים זאב: בוועדת התכנון רוב ההתנגדויות הן לגבי הפיכת שטחים ירוקים לשטחים חומים או לשטחים כתומים או לסגולים – לפי התכנית – כלומר שטחי מגורים ומבני ציבור.

יהודית נאות: אבל מי היוזם כאן?

יצחק סבן: עיריית ירושלים, אמרו זאת.

יהודית נאות: צריך להסתכל במסמכים של עיריית ירושלים, צריך לדייק בעובדות.

יהודית נאות: זה לא אמת.

שלמה אשכול: המסמך שמדובר בו הוא מסמך ישן.

איציק סודרי: ח"כ נאות, מה מפריע לך, הצבע של היזם או הצבע של הקרקע?

נסים זאב: עצם העובדה שח"כ נאות מדברת כל הזמן על היזם ולא מדברת על התכנון מראה שהנושא הוא פוליטי.

נסים זאב: לח"כ נאות חשוב לדעת מי היוזם, ולא חשובים לה צורכי השכונה.

נסים זאב: ואני אומר שחסרים מוסדות בשכונה הזאת.

נסים זאב: יש שם צפיפות נוראה.

יהודית נאות: אז צריך לצופף עוד יותר?

נסים זאב: אבל אם יזם מוכן לקבל על עצמו לפתח את המקום ולהשאיר גינה של 60 דונם מתוך 80-70 דונם ורק במעט דונמים יהיו מוסדות ציבור ומגורים, ואם השטח הירוק היום איננו ירוק בפועל – לדעתי זוהי יזמה מבורכת.

נסים זאב: עיריית ירושלים תמיד פועלת כך, גם עם מנהל מקרקעי ישראל, גם עם הקבלן רג'ואן ואחרים.

נסים זאב: היא מבקשת מהם להפריש דונם אחד מתוך ארבעה לשטח ירוק.

נסים זאב: וכאן מדובר ב20- דונם, שארבעה מהם יוקצו לכבישים, שמונה מהם – ככל הידוע לי – למגורים, ושמונה למוסדות ציבור.

נסים זאב: 60 הדונם הנותרים יהיו באמת ירוקים ובאמת ישרתו את הציבור.

נסים זאב: במי עינינו צרה?

נסים זאב: ביזם?

ברק כלב: אני מבקש לומר כמה מילים, אני מייצג את התנועה לאיכות השלטון, ואנחנו הוזמנו לדיון.

נסים זאב: אני מבקש לשמוע מה עמדתו של יו"ר המנהלת בנושא.

נסים זאב: יש מכתב של יו"ר המנהלת, שהיה בעד הפרויקט.

נסים זאב: מדוע דבריו אינם נשמעים?

פנחס לוי: הרוב במנהלת הצביע נגד, והרוב קובע.

איציק סודרי: מה שמפריע למתנגדים הוא צבע היזם, ולא צבע הקרקע.

נסים זאב: נציגי המנהלת לא נבחרו בבחירות למעלה מעשר שנים.

נסים זאב: המנהלת רוצה להתערב ולקבוע מה יהיה בשכונה.

משה גפני: אני מבקש שמר סודרי יצא החוצה.

יצחק סבן: למה היו"ר נותן לנציגי השכונה להתפרץ כך?

יצחק סבן: ולמה אותם לא מוציאים?

יצחק סבן: הם גם התפרצו.

יגאל ביבי: אני ערב שמר סודרי לא יתפרץ שוב.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: יש לי רגישות לצבעים.

משה גפני: אני מבקש לא להשלים את הדיון היום.

משה גפני: עמית ברכה: אני מטעם עמותת "אדם, טבע ודין".

משה גפני: גם אני מבקש להוסיף כמה מילים, גם אנחנו הוזמנו לדיון.

משה גפני: אם כן נשמע את נציגי התנועה לאיכות השלטון ועמותת "אדם טבע ודין" בקצרה, משום שאינני מתכוון לסכם את הדיון כעת.

משה גפני: הוועדה תצא לשטח: יש צורך לראות את הדברים.

משה גפני: כאן מדברים רק דיבורי סרק.

משה גפני: יש לי פנים תמימות אבל אני מכיר את שני הצדדים.

משה גפני: זהו נושא ציבורי ויש להתמודד עמו באומץ.

משה גפני: לא אנקוט עמדה, בוודאי לא לגבי היזם וכו'.

משה גפני: אותי מעניינת טובת התושבים בלבד.

משה גפני: הנושא הזה מרגיז אותי גם לגבי מקומות אחרים: מקפחים את הציבור החרדי, לא נותנים לו מבני ציבור, ואחר כך מאלצים אותו להתפשר.

יצחק סבן: אבל זה לא המקרה.

יהודית נאות: זה המקרה.

יהודית נאות: משחדים.

משה גפני: כאמור, אין לי עמדה בנושא.

משה גפני: נשמע את הנציגים שביקשו רשות דיבור, במשפט אחד, משום שהדיון איננו מסתיים.

ברק כלב: אני מבקש לומר את הדברים לפני שהדיון מסתיים.

ברק כלב: איכות הסביבה היא מסוג הדברים שמושפעים מאוד מההליכים בדרך להחלטות.

ברק כלב: כל המעורבים כאן, גם מי שתומכים וגם מי שמתנגדים, יכולים להסכים לכך.

ברק כלב: עוד דבר שאפשר להסכים עליו הוא שבמקרה הזה יש טענות קשות לגבי ההליך בכל מה שנוגע להקשבה לתושבים.

ברק כלב: לדעתנו נודף ריח קשה לניסיון לקיצורים.

יגאל ביבי: אפשר להגיש התנגדויות.

נסים זאב: בשלב זה אני נאלץ לעזוב את הדיון.

משה גפני: אני מבקש לומר לח"כ זאב ולכולם: איננו מסכמים את הדיון.

משה גפני: לא שוכנעתי לשום כיוון.

משה גפני: יש לראות את המקום.

משה גפני: ייתכן שמי שצודק הוא מי שיוזם את התכנית – עיריית ירושלים והאחרים.

ברק כלב: אני חוזר לדון בנושא מזווית איכות השלטון.

ברק כלב: ייתכן שבסופו של דבר שיקולי התכנון והבנייה וגם שיקולי איכות הסביבה יחייבו את קיומו של הפרויקט הזה.

ברק כלב: אבל נכון לעכשיו יש ניסיון מאוד לא מכובד להתקדם בו.

ברק כלב: מנהל מקרקעי ישראל השיב לשאלתנו, לפני כחצי שנה, ואמר שעומדים לשמוע את התושבים בנושא.

ברק כלב: אבל לפני חודשיים הסתבר שיש סיכום של ההליכים, שוועדת המשנה של העירייה כבר סיימה את פעולתה ושהתכנית בדרך להפקדה.

ברק כלב: הוועדה תצא לשטח, למרות שבעצם לא בכך העניין.

משה גפני: זה העניין שלי.

משה גפני: אין לי עניין אחר.

ברק כלב: עצתי היא להתרכז בהליכים ובשאלה מדוע עיריית ירושלים מקפחת את התושבים שלה, כולל התושבים החרדים, ומוותרת על 11 מיליון דולר בפרויקט אחר ליזמים אחרים.

עמית ברכה: דבר אחד שכולם התעלמו ממנו עד כה, ולצערי גם האדריכל לא העלה אותו, הוא שהתכנית שבתוקף כיום מחייבת את העירייה לפתח את השטח כולו כשטח ירוק.

עמית ברכה: זה לא נעשה עד כה.

עמית ברכה: קורה כאן מה שקורה במקומות רבים בארץ: הפרטה של השטח הציבורי.

עמית ברכה: לגבי שמיעת הציבור, בית המשפט העליון אמר לא פעם ולא פעמיים שברגע שמפריטים שטח ציבורי ומקצים אותו לגורמים פרטיים יש חובה מיידית לשמוע את הציבור.

עמית ברכה: זה לא נעשה כאן.

אוריאל אלבז: אני מתכנן השכונה.

אוריאל אלבז: אני מבקש לדבר על ההיבט התכנוני.

אוריאל אלבז: לפני הוועדה צריכה להיות תמונה תכנונית מלאה של שכונת הר נוף, ואני מבקש מהוועדה שתיתן לי ההזדמנות להציג זאת לפניה.

אוריאל אלבז: זה חשוב לצורך קבלת ההחלטות.

משה גפני: זה מוסכם עליי.

משה גפני: אני מקבל זאת.

משה גפני: נשמע כעת את ח"כ ביבי, ואני חוזר ומבהיר שאינני מסכם את הדיון.

יגאל ביבי: את דעתי על עיריית ירושלים כולם יודעים.

יגאל ביבי: כואב לראות את מגרשיה, את כבישיה, את גניה שאינם, את הפיתוח.

יגאל ביבי: חבל על ירושלים על שהיא מתנהלת כך.

יגאל ביבי: הגעתי לדיון היום כדי להתנגד לתכנית ולהילחם.

יגאל ביבי: הייתי ראש עיר ואני יודע במה דברים אמורים.

יגאל ביבי: התכוונתי להיות האופוזיציה הגדולה ביותר לנושא.

יגאל ביבי: אבל אתמול החלטתי לצאת לשטח ולראות את הדברים בעצמי.

יגאל ביבי: כל מה שאמר מר אשכול נכון: תכנון השכונה הזאת הוא קטסטרופלי.

יגאל ביבי: שמו חומות ברלין סביב הגן, מיקמו אותו בראש הפסגה - במקום הגרוע ביותר לשטח ציבורי.

זהבה פישר: כעת יחמירו זאת.

יהודית נאות: האם מי שתכנן זאת עדיין עובד בעיריית ירושלים?

יגאל ביבי: אינני יודע.

יגאל ביבי: אין ספק שאם היו צריכים לתכנן את השכונה מחדש אסור היה לבנות זאת כך.

יגאל ביבי: אבל יש מצב רצוי ויש מצב מצוי.

יגאל ביבי: היום השטח מסוכן לתושבים.

יגאל ביבי: זה שטח של פשיעה, מבודד, חשוך, לא מנוצל, מלוכלך ושאין אליו גישה.

יגאל ביבי: אני מבקש לומר לתושבים: טענותיכם צודקות, אבל זאת עיריית ירושלים, לצערי.

יגאל ביבי: אם אתם רוצים להציל את האזור, כדאי שהתכנית תתקדם.

יגאל ביבי: גם היום בשבעה דונמים יש גינון של העירייה, והם אינם בשימוש.

יגאל ביבי: נכון שהתושבים צריכים ערבות שאכן יהיה גן, ושמגרש הכדורסל יישאר שם, ושיוקם גם מתנ"ס.

יגאל ביבי: ואם תהיה גם גישה למגורים, 50 הדונם הבאים יהיו חיים.

יהודית נאות: האם עירייה שלא נותנת מתנ"ס תטפח את הגן?

יגאל ביבי: כמו שאמרתי, בתנאים מסוימים הייתי מתנגד לתכנית, אבל אני מכיר את מצבה של עיריית ירושלים ואת הבעיות הקשות והתכנון הלקוי – ולכן אני קורא להציל את מה שאפשר להציל.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

אורי בר שישת: אבל הוועדה לא שמעה את עיריית ירושלים.

משה גפני: לא צריך לשמוע את העירייה, היא איננה רלוונטית.

אורי בר שישת: לעיריית ירושלים יש יעד לאומי: מיליון תושבים בשנת 2020.

משה גפני: לא נשמע כעת את נציג העירייה.

משה גפני: ראשית אני מבקש לסכם את הדיון לגבי הנושא הראשון שהיה על סדר היום.

משה גפני: בתוך חודש ימים הרשות לפיתוח ירושלים תגיש את התסקיר למשרד לאיכות הסביבה, והוא יכלול כמה חלופות.

משה גפני: בתוך 40 יום מיום קבלת ההצעות המשרד לאיכות הסביבה יאשר את התסקיר.

משה גפני: הוועדה תעקוב ותבדוק האם התסקיר הועבר בתום חודש.

משה גפני: אם הוא הועבר בהתאם להנחיות לא יתקיים כאן דיון.

משה גפני: אם הוא לא הועבר, אני מבקש שבאותו יום יתקיים דיון, שגם ראש עיריית ירושלים וסגניו יוזמנו אליו.

יגאל ביבי: כל שמונת הסגנים יוזמנו?

יהודית נאות: אני מציעה שבתוך חודשיים יתקיים דיון מעקב.

משה גפני: לגבי החלק השני:

משה גפני: אני מתנצל לפני המוזמנים שלא הספיקו לומר את דברם.

משה גפני: אני אאפשר לכולם לדבר.

משה גפני: היום הדיון חרג מהזמן שהוקצב לו, כי לא ידעתי שתהיה ישיבה מתוחה כל כך.

משה גפני: בסך הכול מדובר בגן הפסגה.

מוסי רז: בסך הכול מדברים על החיים של התושבים.

משה גפני: אני רואה בנושא זה נושא עקרוני מאוד.

משה גפני: מדובר בשכונה גדולה וצפופה.

משה גפני: לכל הדעות עיריית ירושלים כשלה בכל מה שקשור לשכונה הזאת.

משה גפני: איש לא הכחיש שיש שם כ12,000- ילדים לפחות ולמספר הילדים הזה יש מעט מאוד נדנדות.

אמנון רז: יש בשכונה 25,000 תושבים ו58%- מהם הם ילדים.

מוסי רז: כלומר 14,500 ילדים.

משה גפני: אני מבקש לשאול את נציג העירייה כמה נדנדות יש בשכונה.

אורי בר שישת: אני מבקש להגיב מטעם העירייה לגבי כל הנושאים.

משה גפני: אין צורך.

משה גפני: לסיכומו של דבר, לא שוכנעתי לא לכאן ולא לכאן.

משה גפני: ח"כ ביבי היה במקום אבל הוועדה עצמה לא ביקרה בו.

יהודית נאות: אני הייתי שם.

משה גפני: לכן הוועדה תצא לסיור במקום.

משה גפני: נתאם מועד לסיור יחד עם עיריית ירושלים, מנהלת השכונה, האדריכל של הפרויקט והמתכנן הפיזי של השכונה.

משה גפני: לאחר מכן נקיים דיון ונחליט החלטות.

משה גפני: אני מודה לכולם.