ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 365, 2001-12-31 12:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני פותח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון – הקצאת שטח לאולמות אירועים), התשס"א-2001 - אנחנו נשנה את התאריך, נעדכן אותו – של חברי הכנסת יאיר פרץ ומקסים לוי.

משה גפני: מוביל את החוק חבר הכנסת יאיר פרץ ואני מבקש ממך, חבר הכנסת יאיר פרץ, להסביר את החוק.

יאיר פרץ: אדוני היושב ראש, הצעת החוק שמונחת לפניכם היא פשוטה.

יאיר פרץ: לא סוד שהיום כל הנושא של אולמות אירועים נתון בהפקר.

יאיר פרץ: איש הישר בעיניו יעשה, אין רשיונות, אין הגבלות, אין שום אכיפת חוק לגבי כל הנושא הזה.

יאיר פרץ: הצעת החוק שלי באה להסדיר את כל נושא אולמות האירועים ולאפשר בתוכנית המתאר לבנות אולמות באזורי תעשייה, ששם גם כל מקומות החניה פנויים, גם יש מניעת רעשים מהשכנים וכל מיני מרעין בישין.

יאיר פרץ: לאור כל הדברים האלה, מה שאני מבקש, אדוני, זה לאפשר היום הקצאת שטחים בתוכניות המתאר להקמת אולמות.

יאיר פרץ: יש תוספת שביקשו ממני אדם, טבע ודין, להוסיף גם כל מיני דברים שגורמים לרעשים בקרב אוכלוסיות, להרחיק אותם לאזורי תעשייה ואני מסכים לה.

משה גפני: אתה יכול להגיד לי, לשתף אותי, בשאלה למה עלה על דעתך החוק הזה?

משה גפני: אני, למשל, לא חשבתי על זה.

יאיר פרץ: עלה מסיבה אחת פשוטה.

יאיר פרץ: היום, קודם כל, נוצרות הרבה בעיות עם הנושא של אולמות בתוך הערים.

יאיר פרץ: א', בנושא חניה - - -

משה גפני: טוב, זה ברור.

משה גפני: השאלה היא אם החוק הזה לא יאפשר הקמת אולמות אירועים בתוך הערים.

יאיר פרץ: לא, מה שקיים – קיים.

יאיר פרץ: רוב האולמות היום, דרך אגב, הם לא חוקיים.

יאיר פרץ: בלי רשיונות, לא מוסדרים.

יאיר פרץ: אני בא ורוצה להסדיר את כל הנושא הזה בהסדרים עם רשיונות, עם חוקים, עם כל התנאים של משרד הפנים, בשביל למנוע את כל מה שמניתי פה בפני הוועדה.

יאיר פרץ: זה החוק שבא אחת ולתמיד להסדיר את הנושא הזה ואני בטוח שאם הדברים האלה היו מוסדרים, אז – אני לא רוצה לומר – יכול להיות שהרבה אסונות היו נמנעים.

יאיר פרץ: לא רוצה לפרט יותר.

יאיר פרץ: אם אז היו הדברים נבדקים ואנשי תכנון ובנייה היו נכנסים לשטח, בודקים את התוכניות ובודקים את המיקום של אותו מקום, אני בטוח שהרבה דברים היו נמנעים.

יאיר פרץ: לכן אני אומר: זו הזדמנות, היום, להסדיר את הנושא הזה בהצעת חוק ולאפשר באמת לאותם אולמות להיבנות ולאותם שכנים ליהנות משעות שינה בריאות וטובות.

יאיר פרץ: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מציע, לפני שאני מאפשר רשות דיבור, היות ואנחנו מדברים על חוק קצר, אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה – אם את יכולה לקרוא את החוק, כדי שאנחנו נדע על מה אנחנו מדברים.

מרים פרנקל-שור: "הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון) – הקצאת שטח לאולמות אירועים), התשס"א-2001.

מרים פרנקל-שור: תיקון סעיף 62א 1.

מרים פרנקל-שור: בחוק התכנון והבניה, התשכ"ה – 1965 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 62א(א), בסופו יבוא: (11) בכפוף להוראות סימן ח' שבפרק ג' – הקמת אולמות אירועים באזורים המיועדים בתכנית לתעשייה או לתעשייה זעירה.

מרים פרנקל-שור: הוספת סעיף 63ב 2.

מרים פרנקל-שור: אחרי סעיף 63א לחוק העיקרי יבוא: אולמות אירועים 63ב.

מרים פרנקל-שור: יועדה בתכנית מתאר או בתכנית מפורטת קרקע למטרת תעשיה, יראו ייעוד כאמור כאילו הוא כולל גם היתר להקמת אולמות ארועים.

מרים פרנקל-שור: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכותה של ועדה מקומית לכלול בתכנית מתאר או בתכנית מפורטת, קרקע שיועדה בתכניות כאמור למטרת אולמות אירועים בכל מספר שהוא".

יאיר פרץ: זה לא מקביל.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אנחנו יכולים להצביע?

יאיר פרץ: כן.

יהודה זימרת: אנחנו יכולים להתנגד, אם רק יורשה לנו, לפחות.

משה גפני: ודאי שיורשה לכם.

יהודה זימרת: אולי דלית תתחיל לפני.

דלית דרור: הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

משה גפני: אה, באמת?

יאיר פרץ: אבל זה על דעת השר.

משה גפני: למה אתם מתנגדים לזה?

דלית דרור: ככלל, אנחנו מתנגדים לתכנון באמצעות חוק.

דלית דרור: תכנון צריך להיעשות על ידי מוסדות התכנון, בכל מקום לפי הנסיבות המיוחדות לו.

יאיר פרץ: למה עד היום לא עשיתם?

יהודה זימרת: יש היום תוכניות שמתירות - - -

יאיר פרץ: תביאו נתונים.

יאיר פרץ: רוב האולמות היום בלי רשיון.

משה גפני: סליחה, סליחה.

משה גפני: יאיר, זה לא בסדר.

משה גפני: דלית צריכה לדבר ואתם מפריעים לה.

דלית דרור: בכלל לא ברור אם יש בעיה של מחסור באולמות אירועים במדינה בכלל ואולמות שמחות באזורי תעשייה בפרט.

דלית דרור: למיטב ידיעתי מקובל דווקא למקם אירועי שמחות באזורי תעשייה, יש גישות חלופיות, אולי תלוי איזה אזור תעשייה זה.

דלית דרור: מכל מקום מה שמוצע פה שני דברים.

דלית דרור: אחד, שוועדה מקומית במסגרת תוכניות שהיא רשאית לאשר, תוכל לאשר הקמה של אולמות אירועים בשטח שמיועד לאזורי תעשייה.

דלית דרור: כתוב: בכפוף להוראות על סולם קדימויות - - -" זה מיותר הרי, כי במילא זה כפוף.

דלית דרור: הדבר השני שההצעה רוצה, זה לאפשר לוועדה המקומית לשנות ייעוד בכך שהוא יכלול אולמות שמחה.

דלית דרור: זה גם מוציא אחד את השני, מכיוון שאם באזור תעשייה מותר – בלי לשנות את הייעוד שלו – להקים אולמות שמחות, אז גם לא צריך לשנות את הייעוד.

דלית דרור: אם החוק קובע – כמו שקבענו – שמגורים, כולל מגורים למפגרים, זה נכלל במגורים – פה מנסים לומר שתעשייה כוללת אולמות שמחות.

דלית דרור: אז אם זה כולל, מיותר לשנות.

יהודה זימרת: זה גם פטור מתוכנית.

דלית דרור: נכון, זה גם פטור מתוכנית.

דלית דרור: אני לא הבנתי למה בכלל יש בעיה בנושא הזה.

דלית דרור: לא הוצבע על הצורך הכללי – לא רק מקרה בודד, כזה או אחר, אלא צורך כללי או בעיה כללית שקיימת במדינה בנושא הזה ואין הצדקה להצעת החוק הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, יהודה.

יהודה זימרת: באזורי תעשייה התכנון מטרתו לבדוק כל דבר ביחס למערכת נסיבתית שלו.

יהודה זימרת: לא כל אזור תעשייה דומה לאזור תעשייה שני, גם לא כל שטח בתוך אזור התעשייה דומה.

יהודה זימרת: יש מקומות בתוך שטחי התעשייה שהם סמוכים לשטחי מגורים.

יהודה זימרת: כשאדם קנה את דירתו הוא קנה אותה מתוך ידיעה שזה אזור תעשייה ובשעה 18:00 אזור התעשייה גומר את עבודתו.

יהודה זימרת: פתאום הוא יגלה שבבוקר יש לו את הרעש מהתעשייה, מיד לאחר מכן יש לו אולם שמחות.

יהודה זימרת: עובדה היא שמקרים כבר הגיעו לבתי המשפט.

יהודה זימרת: בתי המשפט קיבלו את טענות השכנים ואמרו: אין כזה דבר.

יהודה זימרת: אי אפשר אפילו לעשות שימוש בשטח לאולם שמחות באופן חורג, מאחר ואתה פוגע בשכנים.

יהודה זימרת: אזור תעשייה זה לא דבר אחד.

יהודה זימרת: יש אזורי תעשייה עם גוון מסוים, יש אזורי תעשיה עם גוון אחר, במסגרת התוכניות, כל תוכנית מחליטה אם אפשר לשלב אולמות שמחות או אי אפשר לשלב אולמות שמחות.

יהודה זימרת: יש אזורי תעשייה שיש להם אופי יותר "נקי", מסוים והם לא רוצים להכניס שירותים פנימה כמו אולמות שמחות, הם רוצים להיות אזור כמו הר חוצבים, למשל, שהוא אזור תעשייה לכאורה, אבל עיריית ירושלים במפורש אומרת: אנחנו בשטחים האלה לא רוצים אולמות שמחות.

יהודה זימרת: אין פה דעה אחת מבחינה תכנונית.

משה גפני: סליחה רגע.

משה גפני: בחוק שלך, חבר הכנסת פרץ, ברגע שאתה מאשר אזור תעשייה זה כאילו שבאופן אוטומטי אישרת שם אולמות שמחה?

דלית דרור: כן.

דלית דרור: יהודה זימרת: כן, זה הרעיון.

יאיר פרץ: אני מאפשר.

יאיר פרץ: לא אמרתי שזה באופן אוטומטי.

יהודה זימרת: לא, לא.

יהודה זימרת: לא רק אישרת בעתיד, אלא גם כל אזור תעשייה שאישרת בעבר, לפני חמישים שנה, פתאום יכול להיבנות בו אולם אירועים.

יהודה זימרת: לאדם אין אפשרות להתנגד, אין אפשרות לקבל פיצויים, אין שום שיקול דעת תכנוני.

יהודה זימרת: מכל מקום, אתה פוגע פה בזכויות.

יהודה זימרת: אני לא חושב שזה עולה בקנה אחד עם זכות יסוד של כל אדם – זכות הקניין שלו.

יהודה זימרת: אנחנו פוגעים בלי זכות שימוע.

יהודה זימרת: היה מקרה אחד, חריג, שעשו את זה עד היום.

יהודה זימרת: לגבי מעונות לחוסים.

יהודה זימרת: אמרו: דיור מוגן זה כמו מגורים.

יהודה זימרת: זה לא פוגע במיוחד, לא גורם לשינוי מיוחד, זה מגורים בעצם.

יהודה זימרת: רק באו להסדיר את זה.

יהודה זימרת: אמרו: אין פגיעה גדולה, יש צורך ציבורי מאד חשוב, הלכו בדרך הזאת.

יהודה זימרת: אבל לעשות את זה לצורך מסחרי שגם לא הוכח בפועל?

יהודה זימרת: היום כל אחד יכול לקחת תוכנית, לבוא אתה לוועדה והיא תבחן אותה ותשמע את השכנים ותבדוק: האם פה באזור התעשייה או שמא בצד ההוא?

יהודה זימרת: אולי לא באזור התעשייה הזה, אלא באזור התעשייה שליד?

יהודה זימרת: במדינת ישראל זה לא צורך ציבורי כל כך גדול.

יהודה זימרת: חוץ מזה, ראינו מה קורה כאשר לוקחים מבנה תעשיה באזור תעשיה ושמים בו אולם שמחות.

יהודה זימרת: קרה אסון ורסאי.

יהודה זימרת: עובדה שאזור תלפיות, שנועד לאזור תעשייה בירושלים והיתה לו תכלית מסוימת מבחינה תיכנונית, הפך עם השנים - - -

יאיר פרץ: אולם ורסאי היה מאושר?

יהודה זימרת: לא, הוא לא היה מאושר.

יהודה זימרת: אבל למה לא היה מאושר?

יהודה זימרת: כי מוסדות התכנון לא אישרו אותו.

יהודה זימרת: אתה בא ואומר: למוסדות התכנון לא יהיה שיקול דעת לא לאשר אותו.

יהודה זימרת: הם יהיו חייבים לאשר.

יהודה זימרת: זה המצב.

יהודה זימרת: אתה בא ולוקח את אסון ורסאי כפול ארבע.

יהודה זימרת: לכל כיוון אפשרי.

יהודה זימרת: כי אתה בא ואומר בעצם: לוועדה המקומית לא תהיה אפילו היכולת לסרב.

יאיר פרץ: לסרב למה?

יהודה זימרת: לתת היתר לאולם שמחות.

יהודה זימרת: ירצה לקום אולם שמחות במקום, יגידו לו: אתה לא מתאים לנו פה, יגיד: מה פתאום?

יהודה זימרת: יש חוק שבא וחייב אותך לתת היתרים לאולמות שמחות באזורי תעשיה וזהו.

יהודה זימרת: זאת המשמעות.

דבורה סיילס: אבל בתכנון נכון אזור תעשייה צריך להיות רחוק מאזור מגורים.

משה גפני: רגע, אני אאפשר לך אחר כך.

משה גפני: יהודה, אני לא הולך לקיים פה דיון של שעתיים.

יהודה זימרת: אוקי.

יהודה זימרת: אז זה הסיפור.

יהודה זימרת: סעיף 2 בכלל לא עולה בקנה אחד עם זכויות הקניין ומבחינה תיכנונית הוא גם כן אינו נכון.

יהודה זימרת: גם לגבי הסעיף הראשון.

יהודה זימרת: אנחנו חושבים שאולמות שמחות, עם כל האלמנטים שלהם והבעייתיות שבהם וההשלכה שיכולה להיות להם על אופי אזור התעשייה ומה יהיה ואיך יתחלקו אזורי התעשייה במסגרת היישוב - ראוי שהוועדה המחוזית תדון ותכריע בהם.

יהודה זימרת: הוועדות המחוזיות, בחלק מאזורי התעשייה, כתבו במפורש שניתן להקים אולמות שמחות ובחלק הם גם כתבו במפורש שלא, בגלל האופי של אזור התעשייה ומתוך התחשבות בשכנים שביקשו להגביל את זה.

יהודה זימרת: לכן אנחנו מתנגדים להצעת החוק.

משה גפני: יאיר, אתה רוצה לבוא בדברים עם הממשלה, או מה?

יאיר פרץ: אני, קודם כל, רוצה להעלות את זה.

יאיר פרץ: עד להבאת הנושא לקריאה שניה ושלישית, אני אעשה את כל התיקונים הנדרשים.

משה גפני: אתה לא רוצה לפני זה לבוא בדברים אתם?

יאיר פרץ: לא.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בבקשה.

דבורה סיילס: אני מאדם, טבע ודין.

דבורה סיילס: אנחנו חושבים שהצעה זו היא הצעה טובה.

דבורה סיילס: ורק להתייחס למה שאמר יהודה זימרת קודם: תכנון נאות אמור להפריד בין אזור תעשייה לאזור מגורים.

יהודה זימרת: לא כל אזור תעשייה.

יהודה זימרת: בהרצליה זה לא קרוב לאזור מגורים?

דבורה סיילס: ההצעה הזו מתייחסת, בעצם, לתוכניות עתידיות.

יהודה זימרת: לא, זה לא.

יהודה זימרת: למה תוכניות עתידיות?

יהודה זימרת: כתוב פה במפורש: בתוכנית תקפה לתעשייה.

דבורה סיילס: ואם זה היה רק לגבי תוכניות חדשות, זה היה בסדר?

יהודה זימרת: לא, גם היום יש סמכות לוועדה להקים את זה באזורי תעשייה, אם אתה רוצה לעשות שינוי תכנוני.

יהודה זימרת: אז אין שום טעם בזה.

דבורה סיילס: אני חושבת שאם אפשר להרחיב את ההגדרה מאולמות אירועים ל"שימושי בידור שעלולים להוות מטרדי רעש", זה יפתור גם את הבעיה של דיסקוטקים שנפתחים בתוך הרחובות הכי קטנים בערים הגדולות, שמהווים מטרד רעש, חלקם מאושרים, חלקם לא מאושרים.

נועה בן-אריה: רק שני משפטים: ככלל, השלטון המקומי תומך בהרחבת סמכויות ועדה מקומית ולכן, ככלל, תומך בהצעת החוק.

נועה בן-אריה: אבל, אחרי ששמעתי את דברי המציע, אני סבורה שהצעת החוק מחטיאה את מטרתה, כיוון שכפי שהיא, היא לא גומרת מצב קיים.

נועה בן-אריה: זאת אומרת: היא לא אומרת: היום, באזורי מגורים, לא יתקיימו אולמות שמחות ואולמי אירועים כאלה ואחרים, אלא היא רק מוסיפה על הקיים.

נועה בן-אריה: בעצם התוספת על הקיים יכולה ליצור מצב גרוע בהרבה מהמצב שקיים היום.

נועה בן-אריה: לכן המטרה שהוצגה כאן לא מושגת.

יאיר פרץ: בתהליך מתמשך, זה ילך ויפחת.

יאיר פרץ: זה יעבור לאזורי תעשייה.

נועה בן-אריה: התהליך המתמשך לא יפתור מצב קיים ועושה רושם שזו היתה כוונת המציע.

יאיר פרץ: אני פתוח להוסיף דברים.

יאיר פרץ: מטרתי ומטרת החוק הזה הן להסדיר את כל נושא האולמות.

יאיר פרץ: היום זה פרוץ, היום פועלים אולמות בלי רשיונות וחבל שלנציג משרד הפנים אין נתונים, שיגיד לנו כמה כאלה פועלים בלי רשיונות.

נועה בן-אריה: אני חייבת לתקן ולומר שיש להבחין בין שינוי ייעוד של מבנה כזה או אחר שאושר בתוכנית, לבין הליך רישוי והכשרה של אולם אירועים, כהגדרתו.

נועה בן-אריה: בעצם: בניית אולם אירועים.

נועה בן-אריה: אלה שני מצבים שונים לחלוטין.

נועה בן-אריה: הם מכילים בתוכם גם את נושא התכנון והבנייה וגם את נושא חוק רישוי עסקים, שאי אפשר שלא לקרוא אותם אחד בצמידות לשני.

נועה בן-אריה: אז אדוני המציע, עם כל הכבוד, יוצר איזשהו שעטנז.

דבורה סיילס: רק עוד משפט אחד, בהמשך למה שאמרתי קודם ולא סיימתי:

דבורה סיילס: אפשר באמת ואפילו רצוי להוסיף סעיף בהצעת החוק שמונע הקמת - - -

משה גפני: אני הבנתי, היית ברורה לגמרי.

משה גפני: חיים טל, אם אפשר במשפט אחד.

חיים טל: כאחד שבא מהשטח ויודע מה המצב שקיים היום, אפשר להגיד שאנחנו בעצם פועלים כמו שהמציע מציע בהצעת החוק.

חיים טל: אולי צריך טיפה לשפץ או לחדד את הדברים, אבל סך הכל, אנחנו פועלים כך.

משה גפני: אין לכם התנגדות גורפת לחוק הזה.

חיים טל: בהחלט לא.

חיים טל: להפך.

חיים טל: המגמה היא גם להרחיק אולמות שמחות מאזורי מגורים, כי הם גורמים לרעש, לכלוך, זוהמה.

חיים טל: אנחנו כבר מזה כמה שנים הבנו את המסר והתחלנו ללכת לכיוונים האלה.

חיים טל: אבל, מה קורה בפועל?

חיים טל: בשביל להוציא רשיון לאולם שמחות, בגלל שהדברים האלה לא בנויים נכון, בגלל שהדברים האלה לא מאוגדים ובגלל שהדברים האלה – אני חוזר בפעם האלף – תלויים בהרבה משרדים – אז, לצערי, תשעים אחוז מהאולמות האלה אין להם רשיון.

משה גפני: תודה רבה, בבקשה.

ליליאן סבן: אני פשוט רוצה גם להוסיף פן נוסף שלא הוזכר כאן.

ליליאן סבן: דיברתם על הדציבלים ועל הלכלוך, אבל דרך העבודה שלי ועריכת נוהל בין-משרדי בנושא של יבוא זיקוקין דינור, התברר לי שיש נוהג להפעיל זיקוקין בשמחות ויש לזה גם השלכות בלתי חוקיות וצריך לתת את הדעת על הנושא הזה, כי יש גם תעשייה שיכולה פשוט להתפוצץ.

משה גפני: צודקת מאה אחוז.

משה גפני: אני מקבל את הדברים שלך.

משה גפני: אני מבקש לסכם.

משה גפני: אני, כמובן, לא אלך נגד מה שאתה תגיד, זה לא בא בחשבון, אבל אני רוצה להגיד לך כיושב ראש הוועדה וכחבר: המגמה בחוק הזה היא מבורכת.

משה גפני: היא מגמה נכונה.

משה גפני: ברבות השנים, עם כל ההתפתחויות ועם המציאות שהאוכלוסייה גדלה וברוך השם יש גם הרבה שמחות, נוצר יצור כלאיים, שבתוך הערים הגדולות יש אולמות שמחה שגורמים לנזק סביבתי קשה מאד, ממש.

משה גפני: אנחנו יודעים את זה שבכל עיר בארץ יש את הבעיות האלה ונכון אמרה דבורה: יש דברים נוספים, יש את הדיסקוטקים שהוקמו ואת המועדונים שהוקמו במרכזי הערים, כאשר יש אזורי תעשייה, שלו מדינת ישראל היתה מתכננת אותם נכון, היא היתה מלכתחילה אולי מקצה שם מקום לאולמות כאלה.

משה גפני: זה החלק הראשון.

משה גפני: המציאות הזאת שבה, כתוצאה מערבוב התחומים – ובאמת המגמה של בעלי אולמות היא ללכת לאזורי תעשייה ובעצם ללכת למקום שאינו מתאים לאולמות שמחה – גוררת גם אסונות.

משה גפני: המציאות הזאת של ערבוב התחומים היא קריטית ואם אני מבין אותך נכון הרי זאת הכוונה שלך: לבוא לעשות סדר בעניין.

משה גפני: אבל, קשה מאד להביא את זה להצבעה, מכיוון שאנחנו נראה גם קצת מגוחכים.

משה גפני: הטענות שהעלו פה נציגי משרד המשפטים ומשרד הפנים, הן טענות קשות.

משה גפני: מכיוון שהחוק בעצם, כפי שהוא כתוב, אומר שאין סמכות לוועדת התכנון.

משה גפני: אין לה סמכות.

משה גפני: ברגע שאתה מאשר אזור תעשייה – אישרת אולם אירועים.

משה גפני: לא בדקת אם המבנים תקינים שם בשביל אולמות אירועים – אין לך סמכות לבדוק, אפילו.

משה גפני: בחוק אתה לא מאפשר לבוא ולומר שהוועדה תבדוק, בכלל, שהמבנים מתאימים.

יאיר פרץ: אני מקווה שאדוני לא חושב שאני אוציא תקלה תחת ידי?

יאיר פרץ: אני רוצה שהכל יעשה בבניה ובהסכמה מכל וכל.

משה גפני: לא, חלילה.

משה גפני: לכן אני רוצה להתקדם אתך בעניין הזה.

משה גפני: אז זה הדבר הראשון, שהוא בעייתי.

משה גפני: החוק הזה כולל אולמות, הוא איננו כולל מקומות נוספים שהם אינם אולמות.

יאיר פרץ: קיבלתי את ההערה של אדם, טבע ודין.

משה גפני: אז זה דבר נוסף.

משה גפני: הדבר השלישי הוא התקנים.

משה גפני: ברגע שאתה אומר שאזור התעשייה הופך להיות מקום שבו יש גם אולמות שמחה – מה שהעירה נציגת משרד התעשייה והמסחר – המציאות הזאת, שצריך לקבוע תקנים על מנת להסדיר את העניין, בחוק הזה אתה צריך לקבוע תקנים מה מותר ומה אסור.

משה גפני: זה לא שוועדת התכנון שאישרה אזור תעשייה אישרה גם את אולמות השמחה ובזה נגמר החלק של המתכננים בעניין.

משה גפני: הדבר האחרון – את מה שאתה מתכוון באמת, להוציא את כל הנושא של האולמות והבידור, את מוקדי הרעש, ממרכזי הערים – לא השגת.

יהודה זימרת: יש תכנון.

יאיר פרץ: אני מדבר על הדרגתיות.

משה גפני: רגע.

משה גפני: החלק הרביעי שעליו אני מדבר – הרי אנחנו לא נוכל בבת אחת לבוא ולעצור את המוסדות הקיימים במרכזי הערים, אבל אנחנו חייבים התייחסות בחוק לקטע הזה.

יאיר פרץ: בסדר.

יאיר פרץ: אני מקבל, אדוני, כל הערה.

משה גפני: אני מבקש ממך – אנחנו את הדיון בעניין הזה סיימנו – אני מבקש ממך לבוא בדברים עם משרד הפנים, עם משרד המשפטים, גם עם חיים טל שנוגע בעניין, כדי לפתור את הבעיות שהועלו כאן.

משה גפני: לפי דעתי ניתן לפתור את זה.

משה גפני: לא להוציא את ועדת התכנון לחלוטין מן העניין.

משה גפני: להשאיר אותה, להשאיר אותה כן בעניין.

משה גפני: היא צריכה כן להתערב.

משה גפני: יש מקומות שבהם גם באזורי תעשייה אסור להקים אולמות שמחה, מפני שזה גובל ממש – אתה יודע, אפילו בבני ברק אתה יכול לראות, מקום שהיה מוגדר כאזור תעשייה ובעצם אתה נמצא על שכונת מגורים.

מקסים לוי: הצעת החוק הזאת לא תגביל את הוצאת ההיתרים לרישוי עסקים של אותם אולמות חתונה קיימים?

משה גפני: זהו, אתה לא יכול לפגוע בהם.

משה גפני: לכן אני אומר: צריך התייחסות לעניין הזה.

מקסים לוי: אם אתה מיישם את הצעת החוק הזו, אתה עלול לתת ביטוי לוועדות בניה - - - שלא יינתנו היתרים.

משה גפני: חבר הכנסת מקסים לוי, מה שאתה מתכוון בחוק שלך, זה לעתיד ולא לעבר.

משה גפני: הרי אתה לא מתכוון לסגור את אולמות השמחה הקיימים?

יאיר פרץ: ודאי שלא.

מקסים לוי: אני רק אומר:

מקסים לוי: אם החוק הזה ייכנס לתוקפו צריך רק להגדיר מהם אותם אולמות שקיימים כבר.

מקסים לוי: משום שאם יבואו לרישוי עסקים ויגידו: החוק עבר, אז יגידו: צריך לפעול במגבלות החוק תוך שנתיים, שלוש שנים.

משה גפני: חבר הכנסת יאיר פרץ, אני מציע לבוא בדברים עם נציגי המשרדים.

משה גפני: הרעיון של הצעת החוק הזו הוא טוב.

משה גפני: יכול להיות שמתוך העניין הזה ייבנה מודל של להתחיל לעשות סדר בעניין.

משה גפני: הרי כולנו סובלים.

משה גפני: אנחנו, תושבי הערים, נמצאים כולנו בשלב כזה או אחר, אנחנו לא יודעים איך צץ לנו פתאום אולם חתונות או מועדון.

יאיר פרץ: כשאתה בא לחתונה חניה אין.

יאיר פרץ: חניה.

יאיר פרץ: אתה מסתובב שעתיים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: נכון.

משה גפני: לכן אני מבקש, בתוך כמה ימים, אם אפשר לשבת, למצוא פתרונות לעניין הזה ואז אנחנו נביא את זה להצבעה.

משה גפני: בסדר?

דלית דרור: המנדט של הצוות הזה לא מובן לי.

דלית דרור: זה לא שאנחנו התנגדנו בתנאים, אנחנו התנגדנו לרעיון.

משה גפני: אבל אם זכרוני אינו מטעני – אני זוכר את מה שאמרתם.

משה גפני: אמרתם שאתם מתנגדים ואמרתם גם נימוקים כבדי משקל ורציניים, שלפי דעתי ניתנים לתיקון.

משה גפני: למשל – אחת הטענות המרכזיות שלכם היתה שמוציאים את ועדת התכנון מהנושא.

משה גפני: אני מציע לתקן את זה.

משה גפני: לא להוציא אותה – בניגוד למה שכתוב כאן – אלא להכניס את ועדת התכנון לעניין.

יהודה זימרת: אבל יש לה את הסמכות גם היום.

משה גפני: בסדר, אבל אנחנו בחוק הזה נעשה סדר בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו נתייחס גם לאלה שקיימים היום, נחמיר בחוק הזה עם האישורים בתוך הערים למקומות הומי אדם, ננתב אותם לאזורי תעשיה וועדות התכנון יצטרכו לתת את דעתן על העניין הזה מראש: זה ברור שבאזור תעשייה בונים גם אולמות אירועים, אבל לוועדת התכנון תהיה סמכות לבוא ולהגיד: במקרה כזה לא, או בתנאים מקבילים כן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.