ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 344, 2001-11-28 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר-היום: הצתה חוזרת של גן ילדים בתלמוד תורה בפתח-תקווה.

משה גפני: אלה הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת דוד טל ויעקב ליצמן שעברו מהמליאה אלינו לוועדה.

משה גפני: חבר-הכנסת דוד טל יגיע לכאן עוד כמה דקות.

משה גפני: חבר-הכנסת יעקב ליצמן כנראה לא יוכל להופיע, אבל אני אשתדל לייצג אותם.

משה גפני: בתחילת הישיבה אני מבקש ממר אוחיון לומר את הדברים שלו.

משה גפני: בבקשה, מר אוחיון.

יצחק אוחיון: כבוד חבר-הכנסת גפני, מכובדים, חשבתי שאני חייב להיות כאן כדי להצטרף לזעזוע החוזר ונשנה בעיר פתח-תקווה של הצתות גני ילדים, מוסד חינוכי, שלא פוגע ולא מטיף לשום דבר שיכול לפגוע בציבור.

יצחק אוחיון: הדבר הזה יוצר מצב בלתי נסבל שקורה בעיר הזאת, ולצערי הרב, הדברים האלה נעשים לפעמים על רקע דתי, לפעמים על רקע נוחות ציבורית ולפעמים גם מעשי קונדס וקנטרנות.

יצחק אוחיון: כמובן שאני מנצל את ההזדמנות כדי להגיד לך שמשטרת פתח-תקווה עוברת תקופה קשה מאוד בגלל עומס ובעיקר עיסוק בנושא הביטחון.

יצחק אוחיון: אני חושב שאותם עבריינים מנצלים את העובדה של עומס התעסוקה ועושים דברים.

יצחק אוחיון: זה מצער אותנו כיוון שצריך לראות מה קרה לילדים בבוקר שמגיעים לגן ורואים את הקרוואן שרוף, מה זה משאיר בזכרונם, מה זה עושה להם, מה הם חשים כלפי המבוגרים, כלפי הסביבה, כלפי החיים והעתיד שלהם.

יצחק אוחיון: לכן, הוועדה הזאת צריכה לקרוא למיגור התופעה הזאת, לחזק את ידי המשטרה, לסייע בידיה על ידי תיגבור כוחות, תיגבור משאבים, תיגבור אנשים כי הם היו יכולים לעשות הרבה יותר לו היתה להם האפשרות הזאת.

יצחק אוחיון: החמור מכל הוא שהמעשה הזה חזר פעם שנייה באותו מקום, והמקרים דומים, כמו גרפיטי, שריפת מבנה בני עקיבא ומוסדות כאלה.

יצחק אוחיון: אלה דברים שאין להם מקום במקומותינו וראוי שהוועדה הזאת תדון בזה וגם תנחה ותפעל כדי שהמעשים האלה ייעלמו מחברתנו.

משה גפני: לאחרונה היו בפתח-תקווה פעולות אלימות יותר מאשר במקומות אחרים.

משה גפני: יש לזה סיבה מיוחדת?

משה גפני: בדקתם את התופעה הזאת?

משה גפני: זה היה בבית "יד לבנים", זה היה, כפי שאמרת, בסניף בני-עקיבא, זה היה בבתי כנסת ובמוסדות חינוך.

משה גפני: זאת אומרת, היתה תופעה שבפתח תקווה היא קיבלה משנה תוקף.

משה גפני: לצערנו, החברה הישראלית סובלת מאלימות במקומות רבים, אבל בפתח תקווה היתה איזושהי התרכזות של כמה מקרים כאלה שמטילים כתם על העיר.

משה גפני: בדקתם למה זה?

משה גפני: האם עבודת המשטרה לא בסדר או מערכת החינוך?

יצחק אוחיון: אנחנו חשבנו בהתחלה שהאירועים האלה נעשו על רקע דתי.

יצחק אוחיון: היות ואנחנו יודעים על העימות בשכונה הנ"ל, אנחנו בטוחים שהרקע להתנגדות הקמת גן הילדים הוא רקע נדל"ני.

יצחק אוחיון: זה לא משנה, אם זה היה מועדון ללסביות, גם היו מתנגדים.

יצחק אוחיון: הצתת הסניף של "בני עקיבא", זה מעשה שאני לא יכול להסביר אותו, אבל מפקד התחנה תיכף ידבר, כי המצית נתפס והוא בחקירה.

יצחק אוחיון: בוודאי ינסו לעמוד על המניע שלו.

יצחק אוחיון: הסיפור עם "יד לבנים", הרי זה לא יעלה על הדעת.

יצחק אוחיון: אם יש דבר שיש עליו קונסנזוס בחברה הישראלית זה מקום כמו "יד לבנים" או קברים או הנצחה של נופלים.

יצחק אוחיון: לכן אין שום הסבר למה שקרה.

יצחק אוחיון: כשתשמעו את מפקד התחנה תראו מי הגרעין שממנו יוצאת התופעה הזאת, אולי אפשר יהיה לקבל תמונה.

יצחק אוחיון: אני פשוט לא התעדכנתי ממנו על פרטי המניעים.

יצחק אוחיון: מר אנקרי ירחיב, הוא עוסק בזה הרבה זמן, אבל זה לא מבטא שום דבר.

יצחק אוחיון: אצלנו בתי הספר התיכוניים וחטיבות הביניים ידועים כבתי ספר רגועים.

יצחק אוחיון: אין אצלנו אלימות, אין פשעים, אין דברים יוצאי דופן, לא נתבקשנו על ידי ועדי ההורים לעשות איזושהי פעולה.

יצחק אוחיון: יש בעיה עם קבוצות אוכלוסיה שזיהינו אותם.

יצחק אוחיון: המנכ"ל ומפקד התחנה בוודאי ידברו על כך.

יצחק אוחיון: בכל מקרה, היחסים בין הציבור הדתי לציבור החילוני בפתח-תקווה מעולם לא היו כאלה טובים.

יצחק אוחיון: אני יכול להגיד שהמנהיגות הדתית לא פנתה לבוחריה שיצביעו בשבילי, ובכל זאת הם חבריי הטובים.

יצחק אוחיון: אני חושב שזה משגע כל אזרח במדינת ישראל לראות את המעשה הזה.

יצחק אוחיון: היחסים הם כל כך טובים ומצויינים.

יצחק אוחיון: חבר-הכנסת גפני, הלא אתה פונה אלי, וחבר הכנסת ליצמן פונה לאחרים.

יצחק אוחיון: פונים כי יש לנו אוזן קשבת.

יצחק אוחיון: לכן, אם הייתי יודע שהצתת הגן היא על רקע דתי, לפחות הייתי מבין את הסיבה.

יצחק אוחיון: אני יודע מה הסיבה כיוון שהדיירים היו אצלי ארבע פעמים, כולל איומים עלי.

יצחק אוחיון: מה שלא תביא לשם, הם לא מוכנים.

משה ספקטור: סוגרים להם את האור, זאת הסיבה.

משה גפני: זאת אומרת, זה לא על רקע דתי.

יצחק אוחיון: זה לא על רקע דתי.

יצחק אוחיון: מרבית השכנים הם אנשים מסורתיים, הולכים לבתי כנסת.

יצחק אוחיון: יש להם בעיה, הם לא רוצים שם משהו שיחסום אותם.

יצחק אוחיון: זה כל הסיפור.

משה גפני: אדוני ראש העיר, אני מאוד מודה לך.

משה גפני: אדוני מפקד התחנה, סנ"צ נסים אנקרי, יש היום תופעות אלימות בחברה הישראלית.

משה גפני: לצערנו זה היה קודם, זה קיים גם היום.

משה גפני: יש התרכזות בפתח-תקווה.

משה גפני: אתה בוודאי יודע טוב ממני.

משה גפני: יש כמה דברים שהתרחשו לאחרונה במקום כמו פתח-תקווה שנקראת עיר די שקטה מבחינת אלימות, זאת האמת.

משה גפני: אבל היו כמה תופעות מאוד חריגות.

סנ"צ נסים אנקרי: מי אמר שהיא עיר שקטה?

משה גפני: היא נחשבת לעיר שקטה.

משה גפני: היא לא עיר שיש בה אלימות מוגברת.

משה גפני: היא לא שונה מתל-אביב.

סנ"צ נסים אנקרי: אם אדוני היה עושה השוואות עם תחנות בגודל של פתח-תקווה, זה לא מדוייק.

משה גפני: יכול להיות שאני טועה בעניין הזה.

משה גפני: אני מדבר ציבורית.

משה גפני: פתח-תקווה נחשבת לעיר שקטה והיו בה תופעות של אלימות מאוד משונות.

משה גפני: זאת אומרת, גם הנושא של "יד לבנים", גם בתי כנסת, גם סניף "בני-עקיבא", גם מוסדות חינוך.

משה גפני: אתם בדקתם מה קרה או שיכול להיות שזה סתם רושם חיצוני שהוא איננו נכון?

משה גפני: סנ"צ נסים אנקרי, בבקשה.

סנ"צ נסים אנקרי: נמצא פה לפניי הפרוטוקול של הישיבה הקודמת שלכם.

סנ"צ נסים אנקרי: יש מספר חברי כנסת שהעלו את העניין הזה, בצדק מבחינתם, כי כשקוראים בעיתון, לא בדיוק יודעים את כל הפרטים במדוייק.

סנ"צ נסים אנקרי: מצויין פה שלאחרונה גם הוצת סניף "בני עקיבא" והוצת בית-ספר ממלכתי דתי יבנה וניסו אולי לשייך את זה, בנוסף להצתת גן הילדים, למשהו שקשור לרקע דתי.

משה גפני: אתה קורא מהפרוטוקול של המליאה?

סנ"צ נסים אנקרי: כן.

משה גפני: מאיזה תאריך?

סנ"צ נסים אנקרי: 7 בנובמבר.

משה גפני: אני אגיד לך מה הסדר פה.

משה גפני: יש דיון במליאת הכנסת.

משה גפני: המליאה מחליטה אם לדון בנושא במליאה או בוועדה.

משה גפני: מליאת הכנסת החליטה לדון בנושא בוועדה.

משה גפני: לוועדה מוזמנים האנשים הרלוונטים כאשר במליאה הם לא מוזמנים, וכאן זה המקום לתקן או לשנות או להחליט לגבי הדברים שאתה מצביע עליהם, ועכשיו הבמה לרשותך.

סנ"צ נסים אנקרי: בהמשך לדבריו של חבר-הכנסת זבולון אורלב, אני רוצה לציין שלוש הצתות שהיו: סניף "בני-עקיבא", בית-ספר יבנה וגן הילדים.

סנ"צ נסים אנקרי: שניים מתוכם פענחנו, כאשר לגבי בית הספר ביבנה מדובר בשני ילדים קטינים בני 15 שהציתו והודו והם אמרו שהם עשו זאת על מנת לזכות בתשומת לב ההורים שלהם.

סנ"צ נסים אנקרי: לגבי סניף "בני-עקיבא", הוצת שם חדר.

סנ"צ נסים אנקרי: שמו מזרונים בערימה אחת והציתו אותם.

סנ"צ נסים אנקרי: גם את זה פענחנו.

סנ"צ נסים אנקרי: מדובר בארבעה קטינים בני 14, 15, 16 ו-17, שהם הציתו את המקום על רקע סכסוך בינם לבין ילדים אחרים מתוך הסניף.

סנ"צ נסים אנקרי: אגב, הפענוח של האירוע הזה היה בסיוע מאוד הדוק של תלמידים מהמקום.

משה גפני: זאת אומרת, מי שעשה את הפעולה בסניף "בני-עקיבא" אלה ילדים מהסניף עצמו?

סנ"צ נסים אנקרי: אלה ילדים לא מהסניף עצמו, אלה ילדים אחרים, אבל הם עשו זאת על רקע סכסוך בינם לבין ילדים שנמצאים בבני עקיבא.

סנ"צ נסים אנקרי: זאת אומרת, לשתי ההצתות האלה אין שום קשר דתי או עדתי או כל דבר אחר.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו רואים, קודם כל, שלא מדובר באיזושהי תופעה של התנכלות למוסדות ציבור דתי.

סנ"צ נסים אנקרי: לגבי המקרה האחרון, הצתת גן הילדים, כבר באותו יום מיניתי צוות חקירה מיוחד בראשותו של ראש משרד החקירות בתחנה בגלל הרגישות של הנושא.

סנ"צ נסים אנקרי: נחקרו הדיירים בסמוך כי הגן הזה הוקם ממש בצמוד לבתים שקיימים שם עשרות בשנים.

סנ"צ נסים אנקרי: אני מניח שזה מסתיר להם שם את הנוף, את האור.

סנ"צ נסים אנקרי: ההיגיון אומר שמי שרצה להצית זה מי שמפריע לו, כי לא יבוא מישהו ממקום אחר ויצית.

סנ"צ נסים אנקרי: נחקרו שם השכנים במקום.

סנ"צ נסים אנקרי: כבר באותו יום שוטרים פקדו חמישה בניינים סמוכים, דפקו בדלתות וניסו לבדוק אולי מישהו ראה את המצית, אולי מישהו יכול לקשור איזשהו קצה חוט, סוג של רכב, אדם שנראה במקום כדי שנוכל לקדם את החקירה.

סנ"צ נסים אנקרי: אף אחד לא ראה שום דבר.

סנ"צ נסים אנקרי: גם במקום לא נמצאו ראיות שיכולות לקשור מישהו למעשה וכמו בכל חקירה זה יכול להגיע למבוי סתום ולא למצוא מי עשה זאת.

סנ"צ נסים אנקרי: יחד עם זאת, מבחינה מודיעינית עלה לנו שם של דייר שגר בסמוך.

סנ"צ נסים אנקרי: הבחור נעצר כתוצאה מהמידע שקיבלנו, הוא נחקר והכחיש.

סנ"צ נסים אנקרי: מתברר גם שהוא קצת לוקה בנפשו, הוא מטופל ב"גהה".

סנ"צ נסים אנקרי: בגלל זה גם לא ניתן להמשיך להחזיק אותו במעצר וגם אי-אפשר לקחת אותו לפוליגרף, על פי חוק.

סנ"צ נסים אנקרי: כך שזה הגיע לאיזשהו מבוי סתום ולמעשה זה נעצר.

סנ"צ נסים אנקרי: עד לרגע זה אין לנו קצה חוט מי עשה את זה.

משה גפני: זו הצתה שנייה בגן הזה.

משה גפני: מתי היתה ההצתה הראשונה?

סנ"צ נסים אנקרי: ההצתה הראשונה היתה ב-2 בספטמבר, וההצתה השנייה היתה ב-30 באוקטובר.

משה גפני: מה עשיתם בהצתה הראשונה?

סנ"צ נסים אנקרי: גם בהצתה הראשונה הבנו מראש שמדובר כנראה בסכסוך במקום.

סנ"צ נסים אנקרי: האנשים שם נחקרו לא באזהרה.

סנ"צ נסים אנקרי: לא נמצא שום דבר שיכול לקשור מישהו מהדיירים שם במקום.

סנ"צ נסים אנקרי: אבל אנחנו יודעים את הרקע.

סנ"צ נסים אנקרי: מדובר כנראה בסכסוך.

סנ"צ נסים אנקרי: אבל אם אנחנו לא מוצאים איזושהי ראיה שיכולה לקשור מישהו או מישהו מודה שהוא עשה זאת, אז אני לא יכול להאשים מישהו שעשה את זה.

משה גפני: אתה לא רואה את זה כפאשלה של המשטרה בעצם העובדה שתוך פרק זמן קצר מתרחשת הצתה שנייה?

סנ"צ נסים אנקרי: לא.

משה גפני: אבל היתה הצתה אחת.

משה גפני: אחרי שזה קרה, ואני מתאר לעצמי שכשחקרתם את זה בפעם הראשונה שמעתם שיש שם סכסוך, שאני לא נכנס לטיבו, האם זה כמו שאומר ראש העיר או המנכ"ל, בגלל שלא רוצים שייבנה שם בכלל, ידעתם ששם קורה משהו.

משה גפני: האם זו לא פאשלה?

סנ"צ נסים אנקרי: אז מה אם ידענו?

משה גפני: להיערך לאפשרות שזה יכול לקרות פעם נוספת.

משה גפני: הרי לא ידעתם מי הצית בפעם הראשונה.

סנ"צ נסים אנקרי: מה זה להיערך?

סנ"צ נסים אנקרי: לשים שם שמירה?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: אני לא הולך להיות מפקד תחנה בשום מקום.

סנ"צ נסים אנקרי: אני בכוונה שואל את השאלות האלה.

משה גפני: אני שואל את השאלה מכיוון שאני רוצה ללמוד את העניין.

משה גפני: יש מצב שבו קורה מקרה חריג, הוא לא קורה בכל יום.

משה גפני: הוצת גן והרקע להצתה די ברור, זה לא משהו מנותק מן המציאות.

משה גפני: זה נורא ואיום כשזה מגיע להצתה, אבל בסופו של התהליך היתה הצתה.

משה גפני: אותו צוות חקירה שהקמת היום, האם לא היית צריך להקים אז?

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת.

משה גפני: אני שואל, זה תפקידי.

סנ"צ נסים אנקרי: גם במקרה הראשון, כמו במקרה השני, ראינו אותו כחמור.

סנ"צ נסים אנקרי: בעקבות מידע שקיבלתי מהשטח, גם מהשוטר הקהילתי שם בשכונה ומהקשר שלו עם אנשי הציבור שם, הבנתי שהגיעו שם לאיזושהי פשרה והסכסוך הסתיים במקום.

סנ"צ נסים אנקרי: כשחקרנו בפעם הראשונה, גם לא הגענו לשום דבר.

סנ"צ נסים אנקרי: זאת אומרת, זה יכול להיות בכל מקום אחר בעיר.

סנ"צ נסים אנקרי: המשטרה לא מפענחת הכל.

סנ"צ נסים אנקרי: היא אמורה לפענח אבל היא לא יכולה ולא תמיד מפענחת הכל.

סנ"צ נסים אנקרי: בגלל שזה קרה פעם שנייה, אז ראיתי את המקרה יותר חמור.

סנ"צ נסים אנקרי: זה אומר שהסכסוך לא הסתיים במקום וזה אומר שזה יכול להיות פעם שלישית יותר גרוע.

סנ"צ נסים אנקרי: ולכן צריך לפענח את המקרה כמה שיותר מהר.

סנ"צ נסים אנקרי: לצערי לא הצלחנו, למרות שהקמנו צוות חקירה מיוחד.

משה גפני: מה קרה במקרה של שריפת בית הכנסת או הגרפיטי שהיה בבית הכנסת של חניכי הישיבות ברחוב ארלוזורוב?

סנ"צ נסים אנקרי: אתה מערבב כמה דברים.

סנ"צ נסים אנקרי: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

סנ"צ נסים אנקרי: יש שני דברים.

סנ"צ נסים אנקרי: יש שריפה של מחסן בסמוך לבית כנסת, ויש כתובות גרפיטי שעדיין לא פענחנו מי עשה זאת.

שמואל טירר: יש גם מכתבי נאצה של אותו פסיכופט.

שמואל טירר: אותו פסיכופט שולח מכתבי נאצה לכל מיני גופים ואנשים פרטיים ודווקא דתיים וחרדים.

משה גפני: לפני שאני פונה למנכ"ל העירייה, שמואל טירר, בבקשה.

שמואל טירר: אני מנכ"ל של קרית בעל שם-טוב.

שמואל טירר: הרב פרץ ורטהיימר הוא תושב אצלנו בשכונה והוא הקים חדר, שאנחנו מאוד מפרגנים ומאוד רוצים שהוא יצליח.

שמואל טירר: כשהוא הקים את החדר, רצו באופן זמני להביא להם מבנה, ואנחנו הסכמנו שהמבנה שהוא קרוואן יוקם באופן זמני בשטח שלנו.

שמואל טירר: זאת אומרת, עניין השריפה פוגע בהם באופן אישי, אבל מה שקורה מסביב פוגע בנו בקרית בעל שם-טוב בכללותה.

שמואל טירר: המשטרה עשתה פאשלה ענקית כשהיא לא עשתה כלום בפעם הראשונה.

שמואל טירר: למרות שהגיעו לפשרה, זה נותן היתר למי ששרף להיות נקי מפני החוק?

משה גפני: הוא לא אמר את זה.

שמואל טירר: הוא אמר: היות והגיעו לכאורה לפשרה בפעם הראשונה, לכן הם לא הקימו צוות חקירה והם הירפו.

שמואל טירר: למה להרפות?

שמואל טירר: מי ששורף גן ילדים, צריך לתלות אותו במרכז העיר.

משה גפני: ביטלנו את עונש המוות.

שמואל טירר: אני רוצה לדבר יותר על עצם העניין של שטחי הציבור.

שמואל טירר: לנו בפתח-תקווה, לנציגי הציבור החרדי בעיקר, יש תחושה ששטחי הציבור בעיר פתח-תקווה שווים פחות מאשר שטחים פרטיים.

שמואל טירר: למה אני מתכוון?

שמואל טירר: הרי כשמגישים תב"ע לבניית שכונה או לבניית עיר לוועדה המחוזית, צריכים להראות שטחים חומים לפי פרמטר שקובעת הוועדה המחוזית.

שמואל טירר: נניח שהפרמטר אומר שצריכים 10 דונם לשכונה של שלוש מאות משפחות, חייבים להציג את ה-10 דונם.

שמואל טירר: מה קורה?

שמואל טירר: הציגו את ה-10 דונמים האלה וכל ויכוח שיש עם כל שכן, לא חשוב מיהו ומהו, ברגע שהטרקטור מתחיל לעבוד ומגיע בן-אדם ומתחיל לצעוק: אני לא רוצה שיבנו פה, מגיעים נציגי העירייה, שואלים אותו: כמה מטר אתה רוצה מהשטח?

שמואל טירר: 2 מטר, בבקשה.

שמואל טירר: נזיז את הגדר 2 מטר.

שמואל טירר: רצינו להציב קרוואנים בשנה שעברה לגני ילדים ולתלמוד תורה, שהעירייה הסכימה להציב אותם על שטח ציבורי.

שמואל טירר: מגיעים שכנים של וילות סמוכות, כאשר הם קנו את הווילות אחרי שהיה ברור להם שהשטח הוא שטח חום, הם מגיעים וצועקים: מה פתאום שמים פה קרוואנים.

שמואל טירר: הקבלן הבטיח לנו שהשטח יהיה ירוק.

שמואל טירר: פה תהיה אנדרטה לחללי אסון המסוקים, מישהו אפילו אמר את זה.

שמואל טירר: מגיעה העירייה ואומרת: בסדר, נזיז אתכם 20 מטר פנימה.

שמואל טירר: חתכו לנו 2.5 דונם.

שמואל טירר: עכשיו אנחנו בונים את מבנה הקבע של תלמוד תורה.

שמואל טירר: צריך לבנות שם גדר מסביב לבית הספר.

שמואל טירר: ליד זה יש מחסן, נגריה.

שמואל טירר: מגיע השכן וצועק: אני לא רוצה שיהיה פה גדר, אני צריך פה להיכנס, זה מפריע לי, זה עושה לי חושך.

שמואל טירר: בסדר, נזיז את הגדר פנימה.

שמואל טירר: בקרוואן שנשרף יש פלישה של 4 מטר לכל רוחב המגרש.

שמואל טירר: זה אומר פלישה שמורידה מהמגרש מאות מטרים מרובעים.

שמואל טירר: לא רק זה שהעירייה לא עושה כלום כדי לפנות אותם, אלא היא אומרת: אתם צועקים, בסדר.

שמואל טירר: בהתחלה ראש העיר הבטיח להם שלא יבנו פה בכלל גני ילדים.

שמואל טירר: יש לי פה את התכנית לפיה אמורים לקום שם ארבעה גני ילדים, יש על זה כבר פרוגרמה של משרד החינוך, הגנים כבר מתוקצבים על ידי משרד החינוך.

שמואל טירר: בהתחלה ראש העירייה אמר שלא יבנו שם בכלל.

שמואל טירר: אתם צועקים, לא יבנו פה.

נסים זאב: הנושא הוא הצתה או הקצאת שטחים?

משה גפני: ההצתה היא לכל הדעות על רקע מצוקת הקרקעות שקיימת שם.

משה גפני: שמו את הקרוואנים במקום שבו באים שכנים ואומרים שזה מפריע להם.

יחזקאל לביא: אני רוצה לשאול שאלה.

יחזקאל לביא: יש מושג של הפקעה לצרכי ציבור.

יחזקאל לביא: ההעברה של השטחים שם בוצעה במסגרת הפקעה לצרכי ציבור?

משה ספקטור: זה היה על בסיס של תב"ע מאושרת ומתוכננת וקווינו שלא יהיו שום בעיות.

משה ספקטור: בתוך התב"ע הזאת יש שתי נקודות חיכוך בעייתיות.

משה ספקטור: המגרשים נושקים לבתים הצמודים שנמצאים שם כבר חמישים שנה.

משה ספקטור: אנחנו מדברים על תושבי עמישב הוותיקה.

משה ספקטור: אנחנו לא צריכים לפרט את הרקע הסוציו-אקונומי שלהם.

משה ספקטור: היום הם דווקא התחזקו בעקבות הבנייה החדשה מסביב.

משה גפני: אגב, אין כביש שמפריד?

משה ספקטור: אין כביש.

משה ספקטור: אני יכול לתת דוגמאות רבות שבהן אין שום בעיה עם קרקעות ציבוריות, שהציבור הדתי או החרדי בונה עליהן.

משה ספקטור: אבל יש שני אזורים שממש מתחככים או צמודים לבתים האלה.

שמואל טירר: יש הרגשה ותחושה שהציבור קלט והפנים את המסר הזה שאם אתה צועק ומשתולל, אתה מרוויח.

שמואל טירר: לכן, כשבאו לשים את הגדרות לקרוואן, לפני השריפה הראשונה, הם עקרו את הגדרות ונתנו מכות לפועלים ולנו שבאנו למנוע את הריסת הגדרות.

משה גפני: יודעים מי נתן את המכות?

שמואל טירר: כן.

משה גפני: המשטרה היתה שם?

שמואל טירר: המשטרה היתה.

שמואל טירר: מה המשטרה עושה כשהיא מגיעה למצב כזה?

שמואל טירר: בסדר, להקפיא את העבודות.

שמואל טירר: למה להקפיא את העבודות?

שמואל טירר: יש היתר בנייה לקרוואן, יש היתר בנייה לגדרות.

שמואל טירר: השטח הוא שטח חום.

שמואל טירר: שוטר זוטר, אני לא יודע מי מינה אותו, אומר: תקפיא את העבודות.

שמואל טירר: מה פתאום להקפיא את העבודות?

משה גפני: האם המשטרה עשתה משהו לאלה שהרביצו?

שמואל טירר: כשהמשטרה הגיעה למקום, אנחנו אמרנו שהם עוקרים את הגדרות.

שמואל טירר: השוטר אפילו ראה איך הם עוקרים את הגדרות.

שמואל טירר: אמרנו לשוטר מי דוחף ומרביץ לנו.

שמואל טירר: השוטר רשם את השמות ואמר: קודם כל תקפיאו את העבודות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הרב ורטהיימר, בבקשה.

פרץ ורטהיימר: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי כנסת נכבדים, עמותת תלמוד תורה "שפתי רננות", שהיא העמותה המנהלת את הגן, הוקמה לפני כשנה וחצי כאשר מטרתה היא להתמודד עם ריבוי צרכי החינוך של האוכלוסיה החרדית במקום.

פרץ ורטהיימר: מאחר שהוא תלמוד התורה היחיד הקיים במקום, נעשה צר מלענות על צרכי האוכלוסיה המתפתחת בשכונות החרדיות.

פרץ ורטהיימר: תלמוד התורה נפתח בשנה שעברה עם גרעין היסוד שמנה 10 תלמידים.

פרץ ורטהיימר: בשנה הנוכחית לומדים בו 48 תלמידים, והצפי לשנת הלימודים הבאה עומד על 95 תלמידים.

פרץ ורטהיימר: בהסתמך על נתונים אלו ועל נתונים נוספים כגון אחוזי הילודה הגבוהים יחסית במגזר החרדי, הרי ששיעור התלמידים המצופה בשנים הבאות יגדל בהרבה בעזרת השם.

פרץ ורטהיימר: אדוני היושב-ראש, ברשותך אני מבקש לעבור על נקודות ציון עיקריות ומכאיבות שאירעו במהלך התקופה הרלוונטית, החל מתחילת שנת הלימודים הנוכחית ועד לעצם היום הזה.

פרץ ורטהיימר: אני מבקש להפנות את תשומת לב הנוכחים כי תקציר הדברים הנאמרים מופיע בתיקיות שלידי והם יחולקו לכם בהמשך.

פרץ ורטהיימר: ב-כ' באלול תשס"א, 9 באוגוסט – המבנה שהוקצה עבורנו על ידי עיריית פתח-תקווה מוצב במגרש המכונה 523 ברחוב בגין 123 בשכונת גני הדר.

פרץ ורטהיימר: עלי לציין כי המקום נושק לבית ספר הקיים כבר במקום, והצבת הקרוואן בוצעה על ידי עיריית פתח-תקווה על פי כל חוק ודין.

פרץ ורטהיימר: המגרש הרלוונטי הובטח בשעתו לעמותת מוסדות הבעל שם-טוב ועליו אמורים היו להיבנות 2 דו-גנים.

פרץ ורטהיימר: מעמותה זו קיבלנו רשות זמנית להצבת המבנה שלנו בשטחם.

פרץ ורטהיימר: ראש חודש אלול, 19 באוגוסט – אנחנו פותחים את שנת הלימודים.

פרץ ורטהיימר: לצערנו כניסתנו לגן שלנו אינה מתאפשרת מן הסיבה שאין במקום לא גידור ולא פיתוח סביבתי מינימלי.

פרץ ורטהיימר: הדבר נובע כתוצאה מהתנגדות אלימה שמפעילים השכנים נגד קבלן הפיתוח ונגד המובילים המספקים את חומרי הבנייה עד לסילוקם מן המקום יחד עם חומרי הבנייה.

פרץ ורטהיימר: זמנית אנחנו נכנסים ללמוד בבית הספר הסמוך בית יעקב.

פרץ ורטהיימר: י' באלול התשס"א, 29 באוגוסט – בשל תחילת שנת הלימודים הכללית, אנו נדרשים לפנות את המקום הזמני שבו אנחנו שוהים.

פרץ ורטהיימר: בעקבות כך אנו משגרים מכתב דחוף למנכ"ל העירייה מר ספקטור ובו אנו מודיעים בלית ברירה על כניסתנו למבנה, על אף שמסביב אין מגרש משחקים לילדים.

פרץ ורטהיימר: במכתב זה אנו מתריעים על חששותינו מאיומי השכנים ומבקשים כי הרשויות המתאימות ייערכו בהתאם.

פרץ ורטהיימר: עותקים ממכתב זה נשלחים בין היתר גם לראש העיר מר יצחק אוחיון, למפקד משטרת פתח-תקווה סנ"צ נסים אנקרי ולקצין ביטחון מוסדות החינוך בעירייה.

פרץ ורטהיימר: עותק ממכתב זה נמצא בתיק שכאמור יימסר לכם בהמשך.

פרץ ורטהיימר: י"א באלול התשס"א, 30 באוגוסט – אנחנו נכנסים לגן.

פרץ ורטהיימר: י"ד באלול התשס"א, 2 בספטמבר – השכם בבוקר את אשר יגורנו בא ומתממש.

פרץ ורטהיימר: הגן נשרף על כל תכולתו.

פרץ ורטהיימר: חוקר שריפות של מכבי האש קובע: מדובר בהצתה.

פרץ ורטהיימר: למשטרת פתח-תקווה מוגשת תלונה רשמית.

פרץ ורטהיימר: ככל הידוע לנו לא נעצר איש.

פרץ ורטהיימר: באותו יום לומדים ילדי הגן תחת כיפת השמים, בשמש הקופחת אל מול המבנה המפוייח.

פרץ ורטהיימר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להציג שקף שבו נוכל לראות את הדברים.

משה גפני: בבקשה.

פרץ ורטהיימר: (מציג את השקף).

פרץ ורטהיימר: כאן בתמונה אנחנו רואים את ילדי גן הילדים "שפתי רננות" ביום שריפת הגן, 2 בספטמבר.

פרץ ורטהיימר: הילדים נמצאים בחוץ.

פרץ ורטהיימר: אין לנו מקום אחר להכניס אותם.

פרץ ורטהיימר: הם יושבים בחצר לא מתוחמת, בלי כלום.

פרץ ורטהיימר: הגננת נמצאת באזור.

פרץ ורטהיימר: ט"ו באלול התשס"א, 3 בספטמבר – אנו נאלצים לעבור למקום חלופי, לקרוואן המשמש כבית כנסת.

פרץ ורטהיימר: במקום זה לומדים הילדים בני השלוש בלי שירותים, בלי מים, בלי ריהוט.

פרץ ורטהיימר: הילדים יושבים על כסאות פלסטיק של מבוגרים כאשר רגליהם מתנופפות באוויר וכל ישיבה או קימה שלהם כרוכה בעזרה מהגננת.

פרץ ורטהיימר: ד' בתשרי התשס"ב, 21 באוקטובר – לאחר חודש ומחצה של סיוט מתמשך, מסתיים שיפוץ הקרוואן השרוף.

פרץ ורטהיימר: באותו זמן מגיעים חלק מן השכנים לסיכום כלשהו עם העירייה וכתוצאה מכך מתאפשר פיתוח החצר וגידורו.

פרץ ורטהיימר: אנו אופטימיים ורוצים להאמין שהגענו סוף סוף אל המנוחה ואל הנחלה.

פרץ ורטהיימר: י"ב בתשרי התשס"ב, 30 באוקטובר – בשעה 12.05 אחר חצות המבנה בוער שנית.

פרץ ורטהיימר: שוב מוגשת תלונה למשטרה, ושוב קובע חוק השריפות כי מדובר בהצתה, ושוב אנו יוצאים לגלות, למקום שאותו אנו צריכים לפנות בעוד כשבועיים מהיום.

משה גפני: איפה זה?

פרץ ורטהיימר: אנחנו נמצאים בבית הספר "בית יעקב" בכיתת לימוד שלהם.

פרץ ורטהיימר: שוב אני מבקש להציג בפני הוועדה שקף המתאר את מראה הגן לאחר ההצתה השנייה.

פרץ ורטהיימר: (מציג את השקף).

פרץ ורטהיימר: גן "שפתי רננות" לאחר השריפה השנייה, 30 באוקטובר.

פרץ ורטהיימר: אדוני היושב-ראש, אני מייצג כאן 25 ילדים בגילאי 3-4 שעדיין לא טעמו טעם של שבוע אחד רצוף של לימודים במנוחת הנפש.

פרץ ורטהיימר: ואני שואל אתכם: מה פשעם ומה חטאתם?

פרץ ורטהיימר: מדוע נשללת מהם הזכות האלמנטרית של לימודים במנוחה?

פרץ ורטהיימר: מתי סוף סוף יגיע הזמן שילדים אלו יוכלו ללמוד בגן מבלי לסבול מתוצאות האלימות?

פרץ ורטהיימר: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אין לנו שום אפשרות לחזור למקום שבו ראו הילדים את הצעצועים, את עבודות היצירה ואת חפציהם האישיים נשרפים באש.

פרץ ורטהיימר: הורי הילדים מתנגדים ובכל תוקף לחזור למקום, ובצדק.

פרץ ורטהיימר: אף אחד מאתנו, רבותי הנכבדים, לא מוכן שבנו הקטן יחזור בפעם השלישית לגן שנשרף פעמיים.

פרץ ורטהיימר: יתרה מכך, יד שלא רעדה מלשרוף את הגן פעמיים, תעשה זאת גם בפעם השלישית.

פרץ ורטהיימר: אני פונה כאן ועכשיו לעיריית פתח-תקווה וזועק את זעקת הילדים: די.

פרץ ורטהיימר: מספיק לנו עם הכותרות הרעשניות בעמודי החדשות ובאמצעי התקשורת.

פרץ ורטהיימר: אנו רוצים ללמוד בגן בשקט ובשלווה בדיוק כמו כל הילדים האחרים.

פרץ ורטהיימר: אנו מאוד מבקשים מעיריית פתח תקווה, שסייעה בידינו בהצבת המבנה הראשון, ואף שיפצה את המבנה לאחר ההצתה הראשונה, להקצות לאלתר מגרש חלופי קבוע והולם בהליכים מזורזים לשם בניית גני הילדים כדי שסוף סוף תגיע כבר סאת הסבל של הילדים לקיצה.

נסים זאב: מה אתם עושים בינתיים בימים אלה?

פרץ ורטהיימר: אנחנו נמצאים במקום אחר, בכיתת לימוד בבית ספר סמוך.

פרץ ורטהיימר: אנחנו צריכים לפנות את זה בשבועיים הקרובים.

פרץ ורטהיימר: אנו מבקשים מוועדת הפנים של הכנסת להקציב לוח זמנים ולעקוב אחר יישום הדברים.

פרץ ורטהיימר: לקראת סיום, אבקש מחברי הרב קורלנסקי לחלק לנוכחים את התיקייה עם החומר הרלוונטי.

פרץ ורטהיימר: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר-הכנסת נסים זאב, אתה רוצה להוסיף משהו?

נסים זאב: משפט אחד.

נסים זאב: הדברים מאוד ברורים.

נסים זאב: יש פה שני נושאים לגמרי שונים.

נסים זאב: הנושא המרכזי שלנו הוא נושא ההצתה והאם המשטרה פעלה כמו שצריך לפעול בשעת אמת.

נסים זאב: הנושא השני הוא נושא עירוני, מדיניות העירייה.

נסים זאב: אני הייתי סגן ראש עיריית ירושלים ואני יודע מה זה מאבק על כל הקצאה, על כל גן בכל אזור, איפה רגיש פחות ואיפה רגיש יותר ומאבק של שכנים.

נסים זאב: על מקווה ברמות 03 הביאו אלף אנשים להתנגד כי אמרו שזה עומד לזהם את כל ירושלים.

נסים זאב: יש דברים כאלה.

נסים זאב: אנחנו חיים את זה בשטח.

משה גפני: אתה לא שמעת בתחילת הישיבה את ראש העיר.

משה גפני: הוא אמר, ואני נוטה לקבל את זה, הסכסוך במקרה הזה הוא לא סכסוך דתיים-חילוניים.

משה גפני: הסכסוך במקרה הזה הוא סכסוך נדל"ני מובהק.

משה גפני: זאת אומרת, גם אם יבנו שם מועדון כלשהו, האנשים לא רוצים שיבנו שם.

נסים זאב: הוא לא סכסוך נדל"ני.

נסים זאב: אם זה שטח חום, זה לא נדל"ני.

נסים זאב: הלא הם לא הקימו את הקרוואן על שטח פרטי אלא על שטח ציבורי.

נסים זאב: כל אדם שגר בסמוך לשטח ציבורי, יודע שיבנו שם או גן ילדים או בית ספר או בית כנסת.

משה גפני: אמר הרב טירר שבפתח-תקווה זה לא עובד כך.

נסים זאב: אני אומר איך זה צריך לעבוד.

נסים זאב: ככה זה עובד.

נסים זאב: לדעתי, העירייה לא יכולה ללכת לפשרה בעניין הזה.

נסים זאב: זה שטח עירוני.

נסים זאב: למשל נושא הגדר, זה לא רק נושא עקרוני.

נסים זאב: הרי אנחנו יודעים מה קורה בקטמונים.

נסים זאב: אתה יודע איזו השתלטות של מאפיה, של עבריינים על שטח ציבורי קיים?

נסים זאב: אנשים מרחיבים מרפסות ובונים חדרים.

משה ספקטור: מדברים בלי לשמוע את הרקע ואת הבעיות האמיתיות.

משה ספקטור: אם הרב היה שומע על מה אני מדבר, הוא היה מבין שיש פה בעיה יחודית.

נסים זאב: מה זה יחודית?

נסים זאב: הציבור הירושלמי פחות יחודי?

משה ספקטור: אני לא חושב שלעיריית פתח-תקווה מגיעה ההתלהמות הזאת.

משה גפני: מר ספקטור, אני מאפשר לכל אחד לומר את דברו ואני לא אתן לאף אחד ללכת מבלי שאתה תאמר את דבריך, מפני שמבחינתי שני דברים חשובים בישיבה הזאת, אלה הדברים שלך והסיכום של מפקד תחנת המשטרה.

נסים זאב: אני מאוד מעריך את העירייה הזאת.

נסים זאב: אני יודע שהיא עושה רבות למען מוסדות הדת בעיר הזאת.

נסים זאב: אני רק אומר שעירייה לא יכולה להרשות לעצמה לוותר על שטחים חומים.

נסים זאב: כאן מדובר בגדר ופשרה יכולה להיות שאולי קו הבניין יהיה במרחק מסוים, אבל לא קו המגרש.

נסים זאב: גדר היא גדר ושטח הוא שטח.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הרב קמינסקי, בבקשה.

אורי קמינסקי: אני רוצה להגיד שני דברים.

אורי קמינסקי: א.

אורי קמינסקי: מגיע קצת קרדיט למר ספקטור אישית.

אורי קמינסקי: אנחנו מקבלים את רוב מה שאנחנו צריכים.

משה גפני: וזה במדינת ישראל של היום דבר גדול מאוד אם מקבלים מה שמגיע.

אורי קמינסקי: בנוגע לגן הזה, אני חושב שהטיפול של העירייה ושל המשטרה הוא בכפפות של משי קצת ואז יוצא החוטא נשכר.

אורי קמינסקי: זאת אומרת, אנחנו מתמודדים עם תופעה שאנחנו לא צריכים להתמודד איתה.

אורי קמינסקי: לפולש מגיע עונש וצריך לטפל בו בצורה החמורה ביותר ולא להסיט הצידה את אלה שנמצאים על שטח שהעירייה נתנה אותו, אנחנו לא פלשנו.

אורי קמינסקי: זו הנקודה.

שמואל טירר: אני רוצה שבפרוטוקול יירשמו שתי שורות.

שמואל טירר: למרות הביקורת הקשה שיש לנו על עיריית פתח-תקווה בנושא הפלישות ומגרשים, אנחנו מלאים הערכה לעיריית פתח-תקווה.

שמואל טירר: אנחנו מקבלים כמעט את כל מה שאנחנו צריכים.

שמואל טירר: יש לנו ויכוח קשה על הוותרנות של העירייה במגרשים.

משה גפני: אתם מקבלים משהו מהעירייה שלא מגיע לכם?

שמואל טירר: אנחנו אומרים שבמדינת ישראל בשנת 2001, אם אתה מקבל את מה שמגיע לך, אתה גם במצב טוב.

יחזקאל לביא: היתה שם תביעה לסילוק יד?

משה ספקטור: לא.

משה גפני: פה עיריית פתח-תקווה עשתה את מה שהיא צריכה לעשות.

משה גפני: העניין פה הוא שיש שם שכנים שלא נוח להם והם לא רוצים שמבנה ציבורי יהיה על יד הבתים שלהם.

משה גפני: זה הנושא.

משה גפני: אין פה שום נושא אחר.

משה גפני: מר ספקטור, בבקשה.

משה ספקטור: אני רוצה לומר כמה משפטי רקע.

משה ספקטור: (מראה את מפת העיר).

משה ספקטור: השכונה הוותיקה שנבנתה בשנות ה-50 והאוכלוסייה המיוחדת שהיתה בה יושבת כולה בשטח הצהוב.

משה ספקטור: השכונות החדשות נבנו מרחוב מנחם בגין דרומה.

משה ספקטור: בכל השטחים החומים שנמצאים מרחוב מנחם בגין דרומה, כולל הציבור הדתי והחרדי, אין שום בעיה.

משה ספקטור: בנו בתי ספר, גני ילדים, מרכזים קהילתיים, בתי כנסת.

משה ספקטור: אין ציוץ לאף אחד.

משה ספקטור: בתוך התהליך הזה היו שתי חריגות.

משה ספקטור: היו שלוש בעצם, אבל זה פלש לתוך שטח ציבורי ירוק, סמוך לבית ספר, לא היתה שום בעיה.

משה ספקטור: החלק הראשון, זה מגרש 522 המפורסם שיועד למוסדות הבעל שם-טוב, ו-523 שגם כן יועד למוסדות הבעל שם-טוב.

משה ספקטור: בפינה הרחבה הוקם בית ספר "תלמוד תורה".

משה ספקטור: אף אחד לא דיבר.

משה ספקטור: זה גובל מצד אחד בכביש הפנימי הותיק, רחוב צפת ורחוב מנחם בגין.

משה ספקטור: הוא לא גובל עם אף בית.

משה ספקטור: אין שום בעיה.

משה ספקטור: הוא כבר קיים שלוש שנים ואף אחד לא מתווכח על כך.

משה ספקטור: הבעיה היא ברצועה הצרה.

משה ספקטור: אלה הבתים הוותיקים.

משה ספקטור: אנשים שגרים שם חמישים שנה.

משה ספקטור: בחוץ אין להם כלום.

משה ספקטור: פתאום מתחילים לעשות גדרות, פתאום מעמידים מבנים.

משה ספקטור: התכנית המקורית היתה לבנות ארבעה גני ילדים ועל כל גן בית כנסת, כי צריך לתת שירות לציבור הדתי והחרדי, אני מודע לדברים האלה.

משה ספקטור: שמו את הקרוואנים.

משה ספקטור: פשוט היינו מופתעים מההתנגדות הנחרצת.

משה ספקטור: בשנה שעברה, במגרש 522, כשהתחלנו להעמיד שם קרוואנים לגני ילדים, היו ויכוחים: מה פתאום על יד הבית שלי וכו'.

משה ספקטור: זאת אומרת, שתי הנקודות האלה אני רואה אותן כנקודות חיכוך עם ציבור בעייתי, מיוחד שיושב בשכונה ותיקה חמישים שנה ומולו בונים שכונה לתפארת.

משה ספקטור: יש בזה גם נימה של טינה, אני לא יודע איך להגדיר את זה.

משה ספקטור: אבל בואו נבחן את ההיבט הרחב יותר, הפסיכולוגי.

משה ספקטור: אני לא מדבר על ההיבט האנטי-דתי.

משה ספקטור: ללא ספק זו לא הבעיה המרכזית.

משה ספקטור: רובם מסורתיים, רובם הולכים לבתי כנסת.

משה ספקטור: הם לא נגד העניין מבחינה דתית.

משה ספקטור: פשוט באים וחוסמים להם פתאום את האוויר שלהם.

משה ספקטור: למרות זאת, גן ילדים אחד שהוקצה על ידי משרד החינוך כבר מתחילים לבנות.

משה ספקטור: אין על זה ויכוח.

משה ספקטור: אנחנו מתלבטים לגבי הגן השני.

משה ספקטור: אלה שטחים חומים שנקבעו לפני כעשר שנים, כשהתחילו ללכת על הפרוייקט המורחב של עמישב המורחבת עם העמותות, בתוכן שלוש-ארבע עמותות חרדיות.

משה ספקטור: קיבלנו אותן בשמחה.

משה ספקטור: אין לנו שום בעיה עם הדברים האלה.

משה ספקטור: אבל הפלישה הזאת מצפון לרחוב מנחם בגין, בשתי הנקודות האלה, הן נקודות החיכוך.

משה ספקטור: כי מה שנמצא מדרום, יכולים פה כל האורחים להעיד, אין שום בעיה.

משה ספקטור: עובדה, בונים לתפארת, עושים את זה.

משה ספקטור: אנחנו מחפשים פתרונות אלטרנטיביים, במיוחד באזור הזה (מצביע על המפה).

משה ספקטור: גם פה זו שכונה דתית חרדית.

משה ספקטור: יש לנו פה עימות אחר עם המגרשים.

משה ספקטור: ישנה מצוקה.

משה ספקטור: בסך הכל כמות העמותות, כמות הדירות יצרה מצב שגם עם נעשה סלטות באוויר לא נצליח לתת תשובה עם השטחים החומים שישנם כדי לספק את כל הצרכים של הציבור, במיוחד הציבור החרדי.

משה גפני: מה אתה מציע לפתרון הבעיה המיידית הזאת?

משה ספקטור: קודם כל, אני לא מאלה שצריך להופיע בוועדת הכנסת ולהיות מופתע שהובא לידיעתי שמוקם בית ספר רק בחודשים האחרונים, כי אני בדרך כלל מתכנן את הדברים קדימה, ואם אני לא עושה כך, אוי ואבוי.

משה ספקטור: השנה וגם בשנה שעברה, בשביל לתת פתרונות גם לציבור החרדי, היקצו עשרה גני ילדים, קיבלנו תקציב רק לחמישה כרגע.

משה ספקטור: ההקצאה היתה לפני שנה וחצי שנתיים.

משה ספקטור: אם היינו בונים אותם, אני מאמין שחלק מהבעיות שמעלים אותם לא היו צריכים לעלות.

משה ספקטור: חוץ מזה, מקופתה הדלה של העירייה, ואני יודע את המצוקות, העמדנו חמישה או שישה קרוואנים.

משה ספקטור: להעמיד קרוואן זה כ-75 אלף שקל.

משה ספקטור: תעשו מכפלה.

משה ספקטור: שנה שעברה כנ"ל.

משה ספקטור: העמדנו קרוואנים.

משה ספקטור: זו הוצאה כבדה.

משה ספקטור: יש בעיות בטיחות, יש גידור, כל מיני דברים כאלה.

משה גפני: אתם עושים את זה רק לציבור החרדי?

משה ספקטור: עושים את זה לכולם.

משה ספקטור: בעיניי כל הציבור שווה.

משה ספקטור: אני יושב עם כולם ומטפל בהם.

משה ספקטור: העמדנו 22 קרוואנים.

משה גפני: מר ספקטור, אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: גם הם אומרים את זה.

משה ספקטור: לנו יש בעיה אמיתית לגבי "שפתי רננות", למצוא מקום חלופי.

משה גפני: אין מגרש של הינהל באזור?

משה ספקטור: ישנו מגרש של המינהל שהוא צמוד ל"תלמוד תורה".

משה ספקטור: הוא גם כן גובל בין רחוב מנחם בגין לרחוב צפת.

משה ספקטור: המגרש הזה מיועד לבנייה.

משה ספקטור: נחפש פתרון אחר ציבורי שלא מפריע לנו.

משה ספקטור: לכן אני מבקש שיופעל לחץ מכאן יחד עם העירייה על משרד התשתיות שיעשו את ההעברה.

משה גפני: אי-אפשר לעשות עיסקת קומבינציה?

משה ספקטור: אפשר לעשות פה עיסקת קומבינציה.

משה גפני: וניסיתם?

משה ספקטור: לא ניסינו.

משה גפני: למה?

משה ספקטור: עד לאחרונה, אני אומר בגלוי, לא היה עם מי לדבר במינהל מקרקעי ישראל.

משה ספקטור: כל הזמן מתחלפים מנכ"לים ומנהלי מחוזות.

משה ספקטור: אתה לא יכול לסגור איתם דברים.

משה ספקטור: היום המינהל הוא בעייתי.

משה ספקטור: אני מבקש את עזרתכם גם בתחום הזה וגם בתחום של זירוז קבלת האשרות לבנייה, לא לתכנון, ממשרד החינוך.

משה גפני: עיריית פתח-תקווה לא מקופחת במשרד החינוך.

משה ספקטור: אני לא אמרתי שהיא מקופחת, אבל היא מקבלת את זה בצורה מאוד מאוד איטית.

משה גפני: אני מכיר את הטיפול של משרד החינוך בבנייה ברשויות מקומיות.

משה גפני: אתם לא מהמקופחים.

משה ספקטור: אופציה אחת זה המגרש בסמוך ל"תלמוד תורה", שגם הוא צריך להתרחב.

משה ספקטור: לסיכום, אני יכול לומר, יש לנו בעיה חמורה עם שטחים חומים כאן (מצביע על המפה).

משה ספקטור: יש לנו כוונה להרחיב פה עוד פרוייקט שנקרא "נחלים", ובתוכו כבר משבצים רזרבות בשביל לתת מענה למצב העכשווי.

משה ספקטור: אנחנו לא מדברים על אלה שעתידים לגור בשכונה החדשה.

משה ספקטור: זאת אומרת, ישנה פה בעיה אמיתית שאנחנו מתלבטים בה ומנסים לחפש פתרונות.

משה גפני: מר ספקטור, אני מאוד מודה לך.

משה גפני: סגן ניצב אנקרי, כתוצאה מהדיון כאן, מה אתה חושב לעשות?

סנ"צ נסים אנקרי: ברשותך, אני רוצה, קודם כל,

סנ"צ נסים אנקרי: למחות על הדברים שאמר מר טירר קודם לכן.

משה גפני: אגב, אני לא אומר שום דבר על עבודת המשטרה.

משה גפני: אבל מר טירר מביא לידי ביטוי בדבריו הרגשה של רבים מאתנו, יכול להיות שלא בצדק.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה של הצתת גן פעם אחר פעם ולא מוצאים עד עכשיו את המצית.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה כזה.

שמואל טירר: בהצתות אחרות כן מצאו את המצית.

משה גפני: אני מציע שתהיה ער לעניין הזה.

משה גפני: אל תכעס עליו.

סנ"צ נסים אנקרי: שוב אני חוזר ואומר, שאני רוצה למחות על הדברים של הרב טירר.

סנ"צ נסים אנקרי: כשלא מכירים את החוק, לפעמים מפרשים אותו לא נכון.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו במדינה דמוקרטית, ואני כמפקד משטרה לא יכול לעצור אנשים סתם כי בא לי או בגלל שאני חושב שהם עשו משהו.

סנ"צ נסים אנקרי: כדי להביא מישהו לבית משפט אני חייב שיהיו לי מספיק ראיות.

סנ"צ נסים אנקרי: גם אם אני יודע בוודאות שמישהו רצח אדם, אם אין לי מספיק ראיות אני לא עושה לו כלום, הוא ממשיך להסתובב חופשי ברחוב.

סנ"צ נסים אנקרי: בוודאי כשמדובר בסכסוך קרקעות ויש ויכוחים, המשטרה מגיעה למקום ועוצרת את העבודה.

סנ"צ נסים אנקרי: לו הרב טירר היה מכיר את החוק, הוא היה מבין שהמשטרה לא מתערבת בסכסוכים אזרחיים.

סנ"צ נסים אנקרי: מקרים מן הסוג הזה, על פי נוהלי המשטרה, מועברים לבית המשפט כדי שהוא יבדוק את כל הניירת אם היא חוקית או לא חוקית והוא יחליט מה לעשות.

סנ"צ נסים אנקרי: לאחר שבית המשפט מחליט מה שהוא מחליט, התפקיד שלנו זה לתת סיוע.

סנ"צ נסים אנקרי: גם אם צריך להפעיל כוח, אנחנו מפעילים כוח.

סנ"צ נסים אנקרי: הראיה, בשבוע שעבר היה צו של בית משפט לפינוי עבריין מסויים.

סנ"צ נסים אנקרי: הבאתי מספיק כוחות ופיניתי.

סנ"צ נסים אנקרי: זה על פי חוק.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו נותנים סיוע לרשות המקומית.

סנ"צ נסים אנקרי: זה דבר אחד.

סנ"צ נסים אנקרי: לעצם העניין, אנחנו לא מסוגלים לפענח כל אירוע פלילי.

סנ"צ נסים אנקרי: יש לנו עוד שני מקרי רצח שהיו לאחרונה ועדיין לא פענחנו אותם.

סנ"צ נסים אנקרי: אז מה, זה בסדר?

סנ"צ נסים אנקרי: לא.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו יושבים בשקט?

סנ"צ נסים אנקרי: גם כן לא.

סנ"צ נסים אנקרי: גם במקרה הזה אני לא יכול להבטיח שזה לא יקרה פעם שלישית מן הסיבה הפשוטה, לא תפסנו את מי שהצית את המקום.

סנ"צ נסים אנקרי: כל עוד לא תפסנו מי הצית את המקום, סביר להניח שהוא יעשה את זה שוב.

סנ"צ נסים אנקרי: כדי להרתיע את השכנים במקום, בצעתי כל מיני פעולות חקירתיות, כולל אזהרות.

סנ"צ נסים אנקרי: אמרתי להם: תדעו לכם, הגן הזה יחזור לפעולה כמו שצריך, אנחנו עם האצבע על הדופק בעניין הזה, אנחנו צופים בכם, תיזהרו.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו עושים את זה גם בעבירות אחרות ובדרך כלל אנחנו מצליחים.

סנ"צ נסים אנקרי: אזרחים הגונים, שהם לא עבריינים מטבעם, בדרך כלל קצת חוששים כשאנחנו מזהירים אותם.

סנ"צ נסים אנקרי: אנחנו נמשיך לעשות הכל כדי לעלות על המצית או המציתים.

סנ"צ נסים אנקרי: זה גם האינטרס שלנו להפסיק את זה.

משה גפני: מר אנקרי, תודה רבה לך.

משה גפני: לפני שאני קורא את הודעת הסיכום, אני מבקש לפנות לשר התשתיות ולמנהל המינהל לגבי אותו מגרש כי הבעיה הזאת חייבת להיפתר.

משה גפני: אנחנו נבקש שגם ראש העיר יפנה למינהל כדי לעשות את העיסקה הזאת לגבי הקרקע ולמצוא פתרון מיידי לגן, מכיוון שאם מינהל מקרקעי ישראל יסכים לכך, אפשר להציב באופן מיידי קרוואנים כי אין בעיה עם השכנים.

משה גפני: מר ספקטור, אנחנו נהיה בקשר על מנת שנעשה את זה במקביל.

משה גפני: גם היום אני אדבר עם שר התשתיות.

משה גפני: אני מקווה שהוא יהיה כאן בבניין ואני אדבר אתו על העניין הזה.

משה גפני: הודעת הסיכום: ועדת הפנים רואה בחומרה רבה את ההצתה החוזרת ונשנית של גן ילדים בפתח-תקווה.

משה גפני: היא רואה בתופעה האלימה הזאת סכנה לחברה בישראל ובפרט לעיר פתח-תקווה, כאשר יש מי שמנסה לפתור בעיות באמצעים אלימים עד כדי סכנת נפשות.

משה גפני: ועדת הפנים רשמה לפניה את הודעת מפקד תחנת פתח-תקווה, סגן ניצב נסים אנקרי, שמשטרת פתח-תקווה תעשה הכל על מנת למצוא את העבריינים שהציתו את גן הילדים ולהעמידם לדין.

משה גפני: ועדת הפנים דורשת מעיריית פתח-תקווה למצוא פתרון מיידי לילדי גן הילדים "שפתי רננות", אשר כתוצאה מהצתת הגן, לילדים אין מקום חלופי ללימודים.

משה גפני: ועדת הפנים רושמת לפניה את הודעתו של מנכ"ל עירית פתח-תקווה, מר משה ספקטור, שהעירייה תעשה כל מאמץ, יחד עם מינהל מקרקעי ישראל, להביא למציאת מגרש חלופי אשר יהווה פתרון קבע לגן הילדים ותלמוד תורה "שפתי רננות".

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.