ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 343, 2001-11-27 12:30

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: על סדר היום – הריסת בתי בדואים בנגב.

משה גפני: מר טלאל אלקרנאוי, תציג את הנושא בבקשה.

טלאל אלקרנאוי: מדינת ישראל לא הגיעה עד היום לידי החלטה בנוגע לבתים של הבדואים ביישובים הבלתי מוכרים בנגב.

טלאל אלקרנאוי: אני מדבר על אנשים שאין לגביהם תכנית מתאר, גבולות ומיקום.

טלאל אלקרנאוי: הבניה היא ללא רשיון, אך היא מחוסר ברירה.

טלאל אלקרנאוי: אין להם אפשרות אחרת.

טלאל אלקרנאוי: יש חוק שלפיו הבתים האלו נהרסים, אך מה הפתרון?

טלאל אלקרנאוי: אנו בעד לקיים את החוק, אך אנו זקוקים לפתרונות חלופיים.

טלאל אלקרנאוי: לא ניתן יד להריסת בתים כל עוד לא יימצא פתרון חלופי ליישובים הלא מוכרים מבחינת תכנון, תכניות מתאר.

עסאם מח'ול: אני רוצה לומר, כי כאשר מדברים על בתים בלתי חוקיים, השלטון צריך לבוא עם ידיים נקיות.

עסאם מח'ול: לדעתי, הרשויות אינן מטפלות בידיים נקיות בנושא הזה.

עסאם מח'ול: אני מציע שוועדת הפנים תחליט לפנות למשרד הפנים ולרשויות התכנון בבקשה שלא תהיה החלטה חוקית להריסת בתים כאשר באותו יישוב, אשר קם לפני המדינה, לא מאפשרים בנייה חוקית.

עסאם מח'ול: המדינה לא רשאית מבחינה מוסרית להחליט על הריסת בית, כיוון שמשהו לא רוצה לגור תחת כיפת השמיים.

עסאם מח'ול: אם המדינה תכיר ביישובית האלו ותגביל את תחום היישוב ותיתן קונספציה של הבנייה במקום, אז היא תוכל לבוא ולטעון טענות על חוקיות או אי חוקיות הבנייה.

עסאם מח'ול: אנו לא מדברים על בני אדם בודדים, אנו מדברים על שבעים אלף בני אדם שחיים ביישובים שקיימים עוד לפני קום המדינה, ועל כן בתיהם לגיטימיים גם אם הם ללא רשיון.

עסאם מח'ול: ההצעה שלי היא שלא נסת

עסאם מח'ול: פק רק בדיון הנוכחי אנו תובעים מוועדת הפנים להוציא מכתב פנייה למשרד הפנים המציג התנגדות להריסת בתים ביישובים שהם לא מוכרים, ישובים שהמדינה לא מילאה את חובתה כלפיהם ולא נתנה את האופציה לבנייה החוקית ביישובים האלה.

משה גפני: החוק לא נעשה בשביל המדינה, אלא בשביל האזרחים.

משה גפני: אני מסכים שצריך למצוא פתרון, אך אי קיום החוק בסופו של דבר יפגע בתושבים הבדואים עצמם.

משה גפני: אם יאפשרו לכל אחד לבנות באופן בלתי חוקי, אחד יבנה על חשבון שטחו של השני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה שאנו מדברים עליה היום, היא בעיה חמורה מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מונעים מהאנשים האלו את הזכות היסוד לחיים, לקורת גג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במדינה הזו יש חוק יסוד, לפיו לאדם מגיע קורת גג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכות היסוד לקיום, לקורת גג קודמת לכל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לזכור, כי החוקים האלה וצווי ההריסה נחקקו לאחר שהוקמו בתים אלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר יינתנו אפשרויות של תכנון, בנייה חוקית וקבלת רשיונות, נוכל לדבר על אלה שמפרים את החוק.

איוב קרא: אני חושב, כי אחת הנקודות התורפה החברתיות הקשות ביותר במדינת ישראל, היא האוכלוסייה הבדואית בנגב.

איוב קרא: אנו דנים רבות על הנושא בכנסת, אך אף אחד לא נותן פתרון אמיתי.

איוב קרא: אנחנו צריכים להשאיר את הפוליטיקה בצד, ולגבש מאבק משותף של כל הסיעות.

איוב קרא: לכל אזרח במדינת ישראל יש את בזכות לקורת גג.

איוב קרא: האוכלוסייה בנגב, היא אוכלוסייה מאוד חיובית ואסור לנו לפגוע בה.

איוב קרא: אנו צריכים להתאגד ולצאת למאבק כדי להביא להם את הבשורה שהם מחכים לה.

איוב קרא: אני כבר שנתיים שומע רק דיבורים, לא נעשה כלום למען הציבור הזה.

אליעזר כהן: אני יודע, כי שר התשתיות ער מאוד לנושא הזה.

אליעזר כהן: הוא הורה למשרדו לקדם את הנושא הזה.

אליעזר כהן: ישנה בעיה של ריבויי נקודות ההתיישבות.

אליעזר כהן: אם ההתיישבויות האלו ימשיכו ויתרבו לא יהיה ניתן להשתלט על העניין.

טלב אלסאנע: אני העליתי את הנושא בדיון שהיה במליאה עקב הריסת שישה בתים בנגב.

טלב אלסאנע: סגן שר הפנים אמר כי, היישובים האלה לא היו קיימים בשנת 1948.

טלב אלסאנע: נשאלת השאלה, מדוע לא קיים ישוב יהודי אחד לא מוכר?

טלב אלסאנע: יש ישובים יהודיים שיש בהם עשרים משפחות ובכל זאת מקבלים את הכרת המדינה, לעומתם ישנם ישובים בדואים הקיימים לפני קום המדינה, שיש בהם עשרות אלפי אזרחים, והם אינם מוכרים על ידי המדינה.

טלב אלסאנע: האם זה מקרי, או תוצאה של מדיניות?

טלב אלסאנע: מדוע יש גוף שדואג להרוס, אבל אין גוף שדואג לתכנן?

טלב אלסאנע: חוק התכנון והבנייה, הוא חוק תכנון והרס לגבי האוכלוסייה הבדואית.

טלב אלסאנע: עוזר ראש הממשלה היה לאחרונה בסיור בנגב.

טלב אלסאנע: במקום שהוא ייפגש עם נציגי הנגב וישמע מהם על הבעיות, הוא נפגש עם גלעד אלטמן יו"ר סיירת, ומסייר מעל הבדואים.

טלב אלסאנע: הוא שומע רק עמדה אחת.

טלב אלסאנע: במדינת ישראל ישנו חוק כבוד האדם וחירותו.

טלב אלסאנע: בית המשפט העליון פרש את המילה כבוד האדם כזכות גם לדיור.

טלב אלסאנע: שבעים אלף בני אדם חיים בבתים ללא היתרים וזה כתוצאה ממדיניות פושעת המביאה את האנשים למצב הבלתי נסבל הזה.

טלב אלסאנע: הוועדה הזו צריכה לצאת עם המלצה שהפתרון יהיה תכנון יישובים, ומתן היתרי בנייה.

טלב אלסאנע: אנו נפגשנו עם שר הפנים, אלי ישי, והוא התחייב שלא ייהרס בית שיבנה עקב גידול טבעי של המשפחה.

טלב אלסאנע: אני שומע בתקופה האחרונה, כי יש נטייה לחזור למדיניות הקודמת ואני מזהיר מפני כך.

משה גפני: סגן שר הפנים השיב לך במליאה, שהולכים לבנות 400 יחידות דיור באזור הטרבין.

משה גפני: באזור מראית מתוכננות 1800 יחידות דיור, באזור בית פלד מתוכננות 4200 יחידות דיור, באזור באר חיים מתוכננות 2500 יחידות דיור, באזור אום בתין 2500 יחידות דיור.

משה גפני: האם הוא לא אומר דברים נכונים?

טלב אלסאנע: בינתיים הכל בשלב תכנון.

צבי הנדל: אני חושב שהאוכלוסייה הבדואית, היא אוכלוסייה נפלאה.

צבי הנדל: אני הכרתי אותם בעת שרותם בצה"ל.

צבי הנדל: אחת הבעיות הגדולות היא עם טלב אלסאנע אשר מסית את אלו הרוצים להתגייס לצה"ל.

צבי הנדל: המנהיגות שלהם מקרינה כי החוקים או השירות למען המדינה הם בגדר המלצה בלבד.

צבי הנדל: יש היום אופנה לא להישמע לחוק.

צבי הנדל: מחנכים אותם להתנהג כך שהמשטרה תפחד להיכנס אל מקומות אלו.

צבי הנדל: אני רוצה לומר, כי לכל מטבע שני צדדים, ואותם חוקים נכבדים של כבוד האדם וחירותו נותנים כבוד לאדם ולחירותו גם אם הוא גר בבאר שבע.

צבי הנדל: החינוך שנותנים אישי ציבור בולטים בעדה הבדואית בנגב, גורם להפרת החוק.

צבי הנדל: כפי שאמר חה"כ אליעזר כהן, הבנייה לאורך הכבישים היא מכה שאין כמוה בעולם.

צבי הנדל: יש היום תכנון מסודר של מספר אנשים שהמדינה החליטה להקים בעיצה אחת עם המנהיגות הבדואית.

צבי הנדל: יש היום הסתה של המנהיגות לא ללכת לגור במקומות אלה, אלא לפתח מקומות בהם היו ישובים מפוזרים, לתפוס קרקע ולהקים עליה וילות.

צבי הנדל: חה"כ טלב אומר לאנשים אלו, כי למרות שהקרקע לא רשומה על שמם בטאבו, היא שייכת להם.

צבי הנדל: אנו מגיעים למצב, כי בזכות המטרייה שנותנת המנהיגות, הפכה הקהילה שהייתה נאמנה למדינה, לבעלת ניכור ושנאה למדינה.

צבי הנדל: בעקבות זה נוצר מצב שגם לאחר שהמדינה מתכננת הקמת ישובים ואלפי יחידות דיור האוכלוסייה ממשיכה לבנות היכן שהם רוצים ללא היתרים.

צבי הנדל: המשטרה כורעת תחת הנטל, בטיפול בנושא הזה.

טלב אלסאנע: אתה גר בעזה, באדמות לא שלך ואתה מטיף מוסר?

צבי הנדל: אם אנו רוצים, שהבדואים ישתלבו במדינה כאזרחים שווי זכויות, אנו מחויבים לטובתם לטפל בפושעים ביד קשה.

צבי הנדל: כך רמת הפשיעה תרד ותהיה אפשרות להידבר על הצורך בבניה ולפתח את אותן ערים שהקימו במדינת ישראל ואף להוסיף התיישבויות נוספות.

צבי הנדל: לדעתי, זה הפתרון היחיד לטובתם.

נסים זאב: אני מסכים עם דבריו של טלב אלסאנע, כי המדיניות של המדינה בעבר היא מדיניות כושלת.

נסים זאב: אני לא חושב שהיתה פה כוונה זדונית, אלא חוסר מעש.

נסים זאב: אני רוצה לומר, כי הוויכוח הוא בין 47 ישובים שהבדואים מבקשים להכיר לבין 7 ישובים שהממשלה מציעה.

נסים זאב: לדעתי, יש צורך בהקמת ועדה של נציגי ציבור, בדואים, ואולי גם חברי כנסת, כדי שלא יווצר מצב כזה שיבואו כמה פוליטיקאים ויטרפדו את ההחלטה והפיכתה לוויכוח פוליטי במקום מקצועי.

נסים זאב: הוויכוח הוא לא האם מדובר בשטחי לאום.

נסים זאב: המחלוקת היא על איך והיכן מתפשטים.

נסים זאב: הממשלה טוענת שיש מצב לא טוב בעקבות הפריסה.

נסים זאב: שר הפנים אמר כי הוא יגבה בתים הנבנים ליד ישובים קיימים, אבל לא בתים הנבנים במקומות אחרים שנקבעו על ידי האזרחים הבדואים.

נסים זאב: המשמעות היא, אנחנו רוצים לקבוע את העובדות ואתם תיישרו קו לפי העובדות שאנחנו מציבים.

נסים זאב: אני חושב, כי יש מקום להקמת ועדה שבה ישבו חברי הכנסת טלב אלסאנע, עבד-אלמאלכ דהאמשה ואיוב קרא.

משה גפני: כולם מסכימים שצריך לתכנן ולבנות, אך השאלה היא במקרה של משפחה שגרה לפני חמישים שנה באיזשהו מקום בנגב, האם ניתן להעביר אותה בניגוד לרצונה ליישוב שמדינת ישראל תכננה ובנתה.

משה גפני: חה"כ דהאמשה קורא לזה טרנספר.

משה גפני: אם היו יושבים נציגי האוכלוסייה הבדואית יחד עם חברי הכנסת שעוסקים בנושא הזה, כאשר בראשם שר הפנים, ומגיעים להסכמה שמתכננים ובונים את הישובים בהם תתגורר האוכלוסייה הבדואית, לא היה ויכוח.

עסאם מח'ול: ישנן שתי תכניות של תכנון אלטרנטיבי.

נסים זאב: מדובר היום על שבעה יישובים.

נסים זאב: צריך להתחיל להקים את היישובים האלה.

נסים זאב: אנחנו חייבים להשתכנע, כי כאשר יוקמו יישובים, הבדואים יסכימו לעבור אליהם.

יחזקאל לביא: דבריו של חה"כ מח'ול הם קריאה לאי כיבודו של חוק במדינת ישראל.

יחזקאל לביא: הוא אמר שלא לקיים את הוראות חוק התכנון והבנייה.

יחזקאל לביא: הצווים מוצאים על ידי בית משפט, ועל כן הם חייבים להתבצע.

יחזקאל לביא: ישנם מקומות מסוימים שבגלל העובדה שהוגשו מאות התנגדויות לתוכניות התכנון על ידי אנשים במקום, תכניות אלו לא בוצעו.

יחזקאל לביא: בשבוע שעבר ביצעו פקחי הבנייה של משרד הפנים הריסה של עשרה מבנים ביישוב קדיתה, שאינו יישוב בדואי.

יחזקאל לביא: גם בירושלים בוצעו צווי הריסה נגד בנייה לא חוקית.

יחזקאל לביא: סגן שר הפנים במליאת הכנסת ציין, כי ישנם תצלומי אויר במשרד הפנים משנים קודמות, שאנו יודעים בדיוק היכן היה והיכן לא היה מבנה מסוים.

עסאם מח'ול: השאלה היא האם אתה מאפשר לבנות בית ברשיון באותו כפר?

יחזקאל לביא: אני מאפשר לבנות במקומות שהיו קיימים.

משה גפני: אליסיה, אני מבקש שתספרי, האם נעשה ניסיון מצדכם להגיע להסכמה עם נציגי הישובים הבדואים בנגב?

אליסיה סיבר: אני רוצה להסביר באיזה שלב אנו נמצאים ביחס לשבעה ישובים בדואים חדשים שאנחנו תכננו בנגב.

אליסיה סיבר: אנחנו נמצאים בשלב הפקדה במועצה הארצית.

אליסיה סיבר: במקביל, כבר לפני שנה, למרות שלא היו עדיין אישורים לישובים אלו ברמה של תכניות מתאר מחוזיות, התחלתי להקים ועדות היגוי לתכניות מתאר מקומיות לכל אחד מהישובים, וזה על סמך החלטת הוועדה המחוזית שאמרה, כי משרד הפנים יישב כיו"ר ועדות של כל היישובים.

אליסיה סיבר: מדובר על ישובים בהם יהיו חמשת אלפים יחידות דיור, שבעה ישובים גדולים וחווה חקלאית אחת.

אליסיה סיבר: בוועדות היגוי אנו דנים עם נציגי משרדי הממשלה ונציגי המשפחות של הישובים.

משה גפני: קודם היתה כאן קריאה, כי ביישוב מרעית ישנה התנגדות.

אליסיה סיבר: לפני שלשה חודשים דנו עם הנציגים של כל הישובים.

אליסיה סיבר: הסברנו להם על התכנון העתידי.

אליסיה סיבר: בוועדת היגוי של היישוב מרעית היו נציגים מכל אחת מהמשפחות שאמורות להיכנס ליישוב הזה.

אליסיה סיבר: היתה הסתייגות של רק משפחה אחת.

משה גפני: כמה תושבים בדואים יש בנגב?

אליסיה סיבר: בנגב יש מאה ושלושים אלף בדואים.

משה גפני: בשבעת הישובים הקיימים, כמה תושבים בדואים יש?

אבי הלר: בממוצע 50% מסך כל התושבים הרשומים במרשם האוכלוסין של משרד הפנים.

משה גפני: כמה תושבים יכולים לקלוט הישובים החדשים?

אליסיה סיבר: לא את כל התושבים.

אליסיה סיבר: בערך 20 אלף.

משה גפני: זאת אומרת, שאנו מדברים על מצב שבו ל- 85 אלף תושבים בדואים יהיה פתרון.

משה גפני: מה אנו עושים לגבי 45 אלף תושבי נוספים?

אליסיה סיבר: צריך למצוא להם פתרון.

אליסיה סיבר: אני מקווה שתכנית מתאר מחוזית בבאר שבע תוכל לתת פתרון כולל לכל הנושא.

אליסיה סיבר: אני מניחה שיהיה מדובר על הקמת עוד כמה ישובים.

משה גפני: מדובר גם על ישובים חקלאיים?

אליסיה סיבר: כן.

משה גפני: תנ"צ מאיר בוקובזה, איך המשטרה מתמודדת עם הבעיה הזו?

מאיר בוקובזה: משטרת ישראל לא מתכננת ולא מבצעת הריסות, אלא מסייעת לגופים שמוציאים את הצווים לבצע את ההריסות.

מאיר בוקובזה: ישנם שני סוגי צווים, צו של הרשויות המוניציפליות שלהן אנו מסייעים לבצע את הצו.

מאיר בוקובזה: מי שמבצע את ההריסות בפועל זו אותה רשות.

מאיר בוקובזה: הסוג השני של הצו מוצא על יד משרד הפנים לו אנו מסייעים לבצע את הצו.

מאיר בוקובזה: בפועל, משרד הפנים הוא זה שמבצע את ההריסה.

מאיר בוקובזה: ברגע שאנו מקבלים צו, אנו בודקים האם הוא חוקי על ידי היועץ המשפטי, לאחר מכן אנו מדברים עם התושבים ומבצעים את הצו.

משה גפני: כמה חודשים אתה מפקד מחוז נגב?

מאיר בוקובזה: שבעה חודשים.

משה גפני: רציתי לשאול, האם היתה עלייה או ירידה בכמות הצווים שהוצאו?

משה גפני: האם זה נכון, כי ישנם מקומות אליהם השוטרים מפחדים להיכנס עם צווי הריסה?

מאיר בוקובזה: בחצי שנה האחרונה בצענו שמונה צווים ועוד מספר בתי עסק, שחלקם ממוקמים לאורכו של כביש מספר 31.

משה גפני: היכן היו ממוקמים בתים אלו, בתוך ישובים או מחוץ לישובים?

מאיר בוקובזה: מחוץ לישובים.

מאיר בוקובזה: בצענו גם צווים שהוצאו על ידי ראש המועצה בלהט.

מאיר בוקובזה: לגבי שבט אלעזזמה, הם הגיעו להבנה עם ראש המועצה, ועל כן הצווים בוטלו.

מאיר בוקובזה: חלק מועט מהמקומות האלה מבצעים את הצו בעצמם.

מאיר בוקובזה: לגבי חלק גדול מהצווים שמוצאים במשרד הפנים, יש התליות, ועל כן לא ניתן לבצע אותם.

צבי הנדל: כמה צווים לא מתבצעים לאחר שבית המשפט סיים את ההליך?

מאיר בוקובזה: מאז שאני מפקד מרחב, אין צו שלא בוצע או שקיימת התלייה נגדו בבית המשפט.

מאיר בוקובזה: לגבי השאלה הקודמת, האם ישנו יישוב שמפחדים להיכנס אליו, אני רוצה לומר לך, כי לא קיים דבר כזה.

מאיר בוקובזה: בחלק גדול מיושבי הקבע קיימות נקודות משטרה.

מאיר בוקובזה: בכל הישובים יש מש"קים שראשי המועצות רוצים בנוכחותם.

מאיר בוקובזה: אי אפשר לומר, כי אין עבריינים כלל בישובים אלה.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא להגיע לפתרון, כי אחרת המצב יחמיר ואז אני לא בטוח שהמשטרה תישאר מחוסרת עבודה.

צבי הנדל: אני אומר, שאם יידעו שבנייה בלתי חוקית היא לא דבר של יום ביומו, אז לראשי הערים שמשתפים פעולה עם התכנון יהיה קל יותר.

צבי הנדל: אני רציתי לדעת, כמה צווי הריסה שאושרו על ידי בית משפט, לא מבוצעים, ומדוע.

אבו סביח אברהים: אני רוצה לומר, כי מדובר סך הכל על ארבעים וחמישה ישובים, שהקטן ביניהם מונה שבע מאות נפשות.

אבו סביח אברהים: בנגב יש מעל מאה ישובים קטנים כמו הישובים של הבדואים שקמו אחרי המדינה.

אבו סביח אברהים: אם רוצים לפתור את הבעיה, צריך להכיר ביישובים ולא לעקור אנשים מבתיהם ליישובים אחרים.

אבו סביח אברהים: לבדואים יש תביעות על מיליון דונם קרקעות, אך בפועל הם יושבים רק על 240 אלף דונם.

אבו סביח אברהים: בשנת היעד 2020 אנחנו נצטרך שהמדינה תפשיר לנו עוד 200 אלף דונם, אך אנו יודעים, כי המדינה לא תעשה זאת.

אבו סביח אברהים: אני מציע להכיר בישובים ולא לרכז אותנו במקומות מוגדרים, כי אנחנו לא נתרכז.

באנה שוגר: במדינת ישראל יש חוק הקובע לתת לכל אדם כבוד מינימלי.

באנה שוגר: ממשלות ישראל השונות חתמו על אמנות בינלאומיות שונות, המחייבות אותם לתת תנאים בסיסיים לכל האזרחים במדינה, כולל לבדואים.

באנה שוגר: על המדינה חלה חובה לתת לבדואים את כל התנאים הראויים, אך לא ניתן לתת להם זכות לבריאות וחינוך כאשר לא מכירים בישובים האלה.

באנה שוגר: כאשר פונים לבית המשפט בבקשה להקים מרפאות בישובים האלה, הדיון נתקע בבית המשפט לא מחוסר תקציב, אלא כי רשויות התכנון לא מוכנות לתת שירותים אלה בכפרים לא מוכרים.

משה גפני: מה לדעתך אנו כוועדה צריכים לעשות, ומה אנו צריכים להגיד לממשלה לעשות?

משה גפני: לדעת כל ממשלות ישראל צריך למצוא לכל ההתפרסויות של התיישבות הבדואים פתרון מודרני.

משה גפני: מה עמדתך?

באנה שוגר: הפתרון הוא לתת הסדר תכנוני בחוק, להכיר לפחות בחלק מהישובים.

משה גפני: המשמעות היא שאף ממשלה לא תיקח על עצמה אחריות, ואז לא יימצא פתרון.

משה גפני: מכיוון שאת אומרת שרוב התושבים יישארו, משמעות העניין היא שלא יהיו פתרונות של קהילה, לא יהיו חיי רווחה נורמליים.

משה גפני: המדינה לעולם לא תסכים לפתרון הזה, כיוון שהמשמעות תהיה שברוב האזורים תהיה קבוצה קטנה של ישובים, שתהיה לה גידול טבעי, ויהיו להם צרכים, ואז את תבואי ותגידי אי אפשר להשאיר אתם במצב כזה.

משה גפני: מדינה מודרנית לא יכולה להסכים להסדר כזה, מבלי שיהיה תכנון ופתרון לכל.

באנה שוגר: ברגע שהמדינה תכיר בקיומם של היישובים האלה, ורשויות התכנון והבניה יעשו תכנון לפי קריטריונים מקצועיים, תהיה אפשרות לבנות מרפאות ולספק שירותים אחרים.

אלהוזיל עאמר: שמונה הבתים שהוזכרו, נהרסו כאשר הם הוכרזו שטחי צבא, וזאת תחת הטענה, כי איפה שמכריזים כי זהו שטח צבאי אסור לבנות.

אלהוזיל עאמר: האבסורד הוא, כי לפני שבוע ראש הממשלה חנך ישוב חדש שנקרא חלוקים.

אלהוזיל עאמר: ישוב זה הוקם בשטח צבאי ללא היתר.

משה גפני: אתה אמרת דבר שחייבים לברר.

משה גפני: אליסיה, האם הישוב חלוקים נבנה ללא היתר?

אליסיה סידר: לחלוקים יש תכנית מתאר מחוזית שבהפקדה במועצה הארצית.

אליסיה סידר: מאחר שחלוקים נמצא באזור של המועצה האזורית רמת נגב, יש לרמת נגב תכנית מתאר מקומית שלפיה יש סעיף המאפשר הוצאת היתרי בניה במקרים מסוימים.

אלהוזיל עאמר: כאשר מדובר ביהודים המעוניינים להקים ישוב, יש היתר חריג לבניה.

אלהוזיל עאמר: נאמר לנו עכשיו שרמת הנגב היא שאישרה הקמת ישוב חדש, ולא הוועדה המחוזית.

אלהוזיל עאמר: יש בנגב שלושים חוות יחיד, שכל חוה משתרעת על יותר מ-7,000 דונם ללא שום היתר תכנוני, אך הם מקבלים את כל התנאים והשירותים.

אלעמר אברהים: אילן שגיא הוא זה שפתח לנו שכונות בהתחלה, והיום הוא הורס לנו את הבתים.

אלעמר אברהים: השאלה היא מי דאג למשפחות של שמונת הבתים שנהרסו?

אלעמר אברהים: אנחנו רוצים שיתחילו לפעול ולמצוא פתרון לבעיה שלנו.

אלעמר אברהים: כבר הרבה זמן מתוכנן בית ספר בכסיפה ולא מבוצע, שלוש פעמים החזירו את התקציב למשרד הפנים.

אלעמר אברהים: חה"כ הנדל אמר, שצריך קודם כל לבדוק שאין עברות על בניה.

אלעמר אברהים: אני אזרח כמו כל אזרח במדינת ישראל, ומגיעה לי הזכות לבנות.

סלמה אלעטרש: אני פיקדתי על החיילים ששמרו על היישוב שצבי הנדל גר בו, ועכשיו הוא ואילן שגיא רוצים להרוס את הבית שלי ואת העסק שלי המעסיק חמישה עובדים, שהתעסקו בפשע כאשר לא היתה להם עבודה.

סלמה אלעטרש: מי שיסבול מהפשע כתוצאה מהריסת בתי עסק, זו האוכלוסייה היושבת במרכז הארץ ובצפון הארץ.

סלמה אלעטרש: אתם צריכים לזכור כי הבדואים בנגב, המהווים 38% מהאוכלוסייה בנגב, הם אזרחים מהשורה הראשונה במדינת ישראל.

סלמה אלעטרש: צבי הנדל אולי ציוני, אך אני עשיתי יותר ממנו למען המדינה.

סלמה אלעטרש: אנחנו רואים היום כי צעירים עוזבים את הישובים המוכרים וחוזרים לפזורה.

סלמה אלעטרש: אם ניקח את להט לדוגמא, נראה כי זה ישוב שיש בו אבטלה, פשע וזנות.

סלמה אלעטרש: הנציגה של משרד הפנים דיברה על היישובים המתוכננים.

סלמה אלעטרש: יש ישוב הנקרא מולדה, שלפי התכנון אני אגור בו.

סלמה אלעטרש: אני רוצה שיגידו לי מי היו הנציגים שישבו בוועדה של תכנון היישוב.

ג'אבר אבוקף: מאז קום המדינה ועד היום, המדיניות של המדינה היא לא להכיר בבדואים.

ג'אבר אבוקף: הבעיה היא לא הבית או הצריף שהורסים, אלא הקרקע.

ג'אבר אבוקף: הבדואים שיושבים בכפרים הבלתי מוכרים הם בעלי הקרקע האמיתיים.

ג'אבר אבוקף: הבדואים לא מוכנים למכור את הקרקע שלהם בשום פנים ואופן.

ג'אבר אבוקף: מדינת ישראל נקטה במדיניות, לא לתת לבדואים שום שירות ולא להכיר בישובים שלהם, כל עוד הם לא מוותרים על הבעלות על הקרקע.

ג'אבר אבוקף: הריסת בתים בטענות שונות, כמו שהם בנויים על שטח צבאי או ממוקמים תחת חוטי חשמל, זו לא דרך להרוס את הבתים.

ג'אבר אבוקף: גם מחוקי הנגב לא נתנו לנו ליהנות כלל, זאת אומרת שאנו גם אנשים לא מוכרים.

עקל אלעטרש: אני מברך על כך שהכנסת מקדישה יום לנגב.

עקל אלעטרש: אני חי בבית לא חוקי.

עקל אלעטרש: אני שייך לשבט אלעטרש כמו סלאם אלעטרש, הקצין שדיבר קודם.

עקל אלעטרש: אני לא יכול להסתכל לסלאם בעיניים לאחר שהוא שירת את המדינה בנאמנות גדולה, ועכשיו רוצים להרוס לו את העסק.

עקל אלעטרש: אנחנו סובלים מאז קום המדינה.

עקל אלעטרש: לא יכול להיות שיאשימו אותנו בהאשמות כאלו.

עקל אלעטרש: אנחנו חיינו בזמן הטורקים ובזמן האנגלים, אנחנו חיים אלפי שנים במקומות האלו, אפילו בתורה אנו מוזכרים.

עקל אלעטרש: אנחנו חלק מהנגב.

עקל אלעטרש: הפכו אותנו לעבריינים.

עקל אלעטרש: אני יכול להגיד בוודאות שאף אחד מהשבט שלי לא השתתף בוועדת המתאר שהגברת אליסיה מדברת עליה.

יצחק אבוחמד: הכפר שלי, דרז'ת הוכר ב-1995, ואחרי זמן מה בוטלה הכרת המדינה בישוב.

יצחק אבוחמד: באוגוסט 2000 היישוב הוכר וקיבל תוקף החלטת ממשלה בנובמבר 2000, וגם זה עדיין לא בוצע.

יצחק אבוחמד: יש תכנון שנקרא מרעית.

יצחק אבוחמד: אנו אוכלוסייה של שבע מאות נפש המתנגדים להיות חלק ממרעית.

יצחק אבוחמד: שמענו כי כוחלה מקבלת מעמד של חוה חקלאית.

יצחק אבוחמד: השאלה שלי היא למי רוצים עיר שם?

יצחק אבוחמד: רצו לכלול את דרז'ת שם ואני התנגדתי לכך.

יצחק אבוחמד: בשביל מה אני אלך לכספה או למרעית?

יצחק אבוחמד: לא מוצאים פתרונות ליישובים שהקימו אותם, אז איך יקימו ישובים חדשים?

משה גפני: מדוע לא ניתן לתכנן ולבנות בתים ביישובים הקיימים?

 אילן שגיא: אתה נוגע באחת הנקודות הרגישות, והיא תביעות הבעלות בתוך שטחי עיירות הקבע.

 אילן שגיא: בכסיפה יש תכנון לאלפי מגרשים, אך לא ניתן לבצע שם כלום, כיוון שתובע הבעלות לא נותן למדינה לפתח תשתית באותם המקומות כדי שאחרים יוכלו לבוא ולהתאכלס.

 אילן שגיא: על פי חוק המדינה, ברגע שזה מגיע לבית המשפט העליון, בית המשפט קובע שהקרקע היא קרקע מדינה.

 אילן שגיא: עד היום כך נקבע בבית המשפט העליון, ועל כן גם המדינה וגם הבדואים לא מעוניינים שזה יגיע לבית משפט, ויש רצון להגיע להסכמה.

 אילן שגיא: הבעיה היא גם בהגדרה מהו יישוב.

 אילן שגיא: השאלה היא איך היישובים האלה פרוסים, כי הם לא עונים לשום קריטריון תכנוני.

 אילן שגיא: בחלק מהמקומות הבניה היא כזו שלא ניתן לתכנן שום דבר שם.

 אילן שגיא: ישנה בעיה נוספת והיא הסכסוכים הפנים שבטיים, המונעים קבלת החלטות מסודרת על ידי גופים מייצגים.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון.

משה גפני: ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת מברכת את התושבים הבדואים בנגב.

משה גפני: הועדה קובעת, כי הם אזרחים כמו כל אזרחי מדינת ישראל ועל כן מגיע להם את כל הזכויות שיש לכלל האזרחים.

משה גפני: צריך למצוא להם פתרון לדיור, חינוך, תעסוקה ושירותים מוניציפליים.

משה גפני: ועדת הפנים קוראת לתושבים הבדואים, כמו כלל אזרחי המדינה, לשמור על החוק והסדר כיאה לקהילה המכובדת הזו.

משה גפני: ועדת הפנים דורשת ממשלת ישראל להקים ועדת שרים שתשב יחד עם הקהילה הבדואית, על מנת למצוא פתרון לבעיה, בהתחשב בצרכי האוכלוסייה, ובהתחשב בצרכי המדינה, ביצירת תשתית מודרנית בחיי קהילה ויישובים מתקדמים.

משה גפני: לפי הנתון הקיים והתכנון, יש פתרון לחלק מהאוכלוסייה, אך לחלק מהאוכלוסייה אין עדיין פתרון כלל.

משה גפני: אנחנו מבקשים בתוך חודשיים דיווח על הפתרון שיימצא לבעיה הזו, שהיא פצצה חברתית ולאומית ממדרגה ראשונה.

משה גפני: העניין הזה חייב לבוא על פתרונו.

משה גפני: אני פונה למנהיגי הקהילה הבדואית וגם לחברי הכנסת שמייצגים קהילה זו, להטות כתף לעניין הזה, כדי למצוא לעניין פתרון למען רווחתם של תושבי הנגב כולם, והתושבים הבדואים בפרט.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.