ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 325, 2001-10-29 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, על סדר היום הנושא שלעיל.

משה גפני: מי מציג את הנושא?

דינה דומיניץ: אני ממשרד הפנים.

דינה דומיניץ: קיבלנו בקשה להמשך ההליך ממשרד החוץ, לאור הסכם שהם הגיעו אליו עם המדינות קרואטיה ואסטוניה, לפטור הדדי מאשרות תייר עד שלושה חודשים למחזיקים בדרכונים רגילים ודרכוני שירות, ולפי החוק אנחנו צריכים לפרסם את זה בצו.

דינה דומיניץ: למשרד הפנים אין התנגדות.

משה גפני: לשם מה צריך את זה?

דינה דומיניץ: זה מעודד את הידידות בין המדינות ומקל על התיירות.

משה גפני: והיום חייבים באשרות?

דינה דומיניץ: כן, היום חייבים באשרות, חוץ מבמדינות שעימן יש לנו הסכם.

יחזקאל לביא: מדובר בפטור מאשרה, מה שחוסך כסף לאנשים.

יחזקאל לביא: בזה מדובר.

עפרה נטיף: לגבי אסטוניה מדובר גם בפטור באשרות לבעלי דרכונים דיפלומטיים.

יפה שפירא: לישראלים?

עפרה נטיף: כמובן, לישראלים שנוסעים לשם.

יחזקאל לביא: לקרואטיה היו פטורים גם קודם.

עפרה נטיף: רק לבעלי דרכונים דיפלומטיים.

יפה שפירא: לא, אני נסעתי לקרואטיה לא מזמן ולא ביקשו אשרה.

עפרה נטיף: יכול להיות שהם החליטו להתחיל את זה כדי להתחיל את ההסכם, אבל עקרונית היה צריך.

יחזקאל לביא: הם לא גובים כסף עבור האשרה.

יחזקאל לביא: נותנים לך אשרה בשדה-התעופה.

עפרה נטיף: אז היום גם את האשרה הזאת לא צריך.

משה גפני: בסדר, תודה.

משה גפני: עוד משהו, משרד החוץ?

עפרה נטיף: אין לי בעצם מה להוסיף על הדברים שכבר נאמרו, רק שלגבי אסטוניה מדובר גם בהתייחסות לדרכונים דיפלומטיים, ושהמטרה היא מטרה הדדית - - -

משה גפני: מה זה אומר בהתייחסות לדרכונים דיפלומטיים?

עפרה נטיף: שבעלי דרכונים דיפלומטיים גם הם לא יצטרכו לבקש אשרות.

עפרה נטיף: עם קרואטיה כבר חתמנו בעבר על הסכם שפוטר מהצורך באשרות לבעלי דרכונים דיפלומטיים.

משה גפני: למה לא עושים את זה עם עוד מדינות?

דינה דומיניץ: עושים את זה.

יחזקאל לביא: עושים את זה עם המון מדינות.

דינה דומיניץ: ההסכם האחרון היה עם מיקרונזיה.

משה גפני: לאילו מדינות למשל אנחנו כן צריכים אשרות?

יפה שפירא: ארצות-הברית.

יחזקאל לביא: אזרח ישראלי צריך אשרה לארצות-הברית.

משה גפני: אז למה לא עושים את זה עם ארצות-הברית?

דינה דומיניץ: ארצות-הברית לא צריכה אשרה אלינו, אבל הם עדיין מתעקשים שאנחנו נבוא עם אשרה.

משה גפני: למה?

יחזקאל לביא: כי אנחנו מדינה מהגרת.

דינה דומיניץ: כן, בעיקרון אנחנו מהמדינות שיש חשש שאנשים מהן ישתקעו ולא ייצאו יותר.

עפרה נטיף: אני רוצה להוסיף עוד, שהסיבה היא הדדית, כיוון שזה גם יקל על הרבה מאוד אנשי עסקים בארץ שמעוניינים לעשות עסקים באותן מדינות, כי האשרות עולות הרבה מאוד כסף וגוזלות זמן.

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: תודה רבה.

מרים פרנקל-שור: אני רק רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה לכך שלמכתב הלוואי לא צורף צו.

מרים פרנקל-שור: אם הוועדה עומדת לאשר את הצו, היא יכולה לאשר אותו כרגע באופן עקרוני, אבל האישור הרשמי של הוועדה יינתן רק לאחר שיומצא הצו.

משה גפני: למה לא הוגש הצו?

מרים פרנקל-שור: מסיבות טכניות.

דינה דומיניץ: אנחנו חשבנו שזה צריך להיות אחרי שיהיה אישור.

משה גפני: בסדר, אז אתם תעבירו את הצו.

דינה דומיניץ: אנחנו נעביר את הצו, שצריך להיות מאוד קצר, רק אומרים "אחרי מדינה זו תבוא מדינה זו" ברשימה של צו הכניסה לישראל.

דינה דומיניץ: זה יהיה כל הצו הזה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: או.קיי.

משה גפני: אני מבין שאין צורך בהצבעה, מדובר בהתייעצות בלבד.

נסים זאב: למה רק המדינות האלה?

משה גפני: גם אני שאלתי את השאלה הזאת, ולמשל הצעתי שעם ארצות-הברית גם יעשו את אותו הדבר.

משה גפני: הגברות דווקא הסכימו לזה, אבל יש בעיה אחת קטנה - ארצות-הברית לא מסכימה.

נסים זאב: זאת הבעיה הגדולה.

משה גפני: טוב, קיימתם את חובת ההתייעצות, תביאו את הצו ונאשר אותו.

משה גפני: תודה רבה לכולכם, הישיבה נעולה.