ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 219, 2001-02-20 10:00

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת הוועדה בעניין הצעת חוק איסור רעש באולמות, התש"ס- 2000 של חברי הכנסת יובל שטייניץ ואחרים.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזו עוסקת בבעיה שלצערנו הרב הולכת ומחריפה בשנים האחרונות באולמות אירועים.

דוד אזולאי: אנשים הולכים לאולמות אירועים במטרה ליהנות מהאירוע ומהמפגש המשפחתי והחברתי, אבל הרעש של המוזיקה באולם גורם להם נזק במשך הזמן.

דוד אזולאי: מעבר לקרואים לאולמות האירועים, ישנם גם העובדים הקבועים של אולמות האירועים שסובלים מהרעש גם כן.

דוד אזולאי: אני חושב שמגיעה ברכת יישר כוח לחבר הכנסת שטייניץ על היוזמה הברוכה בהגשת הצעת החוק.

דוד אזולאי: אנחנו נשמע את כל הנציגים הנוגעים בעניין, ונעשה הכל על מנת לקדם את החקיקה הזו שתתרום מעט לפתרון הבעיה.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת יובל שטייניץ להגיש את הצעת החוק.

יובל שטייניץ: בוקר טוב, ותודה לכולכם שהגעתם לישיבה היום.

יובל שטייניץ: אני בעיקר רוצה להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד אזולאי, על זירוז וקידום הצעת החוק הזו.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזו היא לכאורה הצעת חוק מיותרת, כי לאחר מספר בירורים שערכתי מסתבר שכמעט כולם סובלים מהרעש באולמות אירועים, למרות שפעם חשבתי שאני ומשפחתי הם לבד בעניין הזה.

יובל שטייניץ: רוב החוגגים היום באולמות אירועים סובלים, ואנשים מסוימים נרתעים מלהגיע לאולמות או מעדיפים לצאת מוקדם מהאירוע, כדי להקטין את כמות הסבל.

יובל שטייניץ: כבר לפני שנים חשבתי שאם הבעיה הזו לא נפתרת בדרך אחרת, יש צורך בחקיקה בנושא הזה.

יובל שטייניץ: מה גם שהתפרסמו נתונים ובינהם גם נתונים של משרד הבריאות, שחלקם גם התפרסמו בעיתונים, שמדובר פה גם על נזקים פיסיולוגים חמורים ביותר לכלל האוכלוסייה.

יובל שטייניץ: אנשים שבאים לאירוע נחשפים במשך שלוש-ארבע שעות לעוצמת רעש חזקה ביותר.

יובל שטייניץ: ילדים, תינוקות ואנשים מבוגרים סובלים במיוחד מנזקי הרעש.

יובל שטייניץ: ילדים ותינוקות סובלים יותר מכולם מהרעש.

יובל שטייניץ: השמיעה שלהם וגם ומערכות אחרות בגוף יכולות להיפגע בצורה בלתי הפיכה עקב חשיפה לרעש.

יובל שטייניץ: אנחנו לא מדברים פה על דיסקוטקים, אלא על אולמות אירועים שבדרך כלל מגיעים לשם גם ילדים קטנים כי מדובר באירועים משפחתיים.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר כי ההנאה שלי ושל קרובי משפחתי מהאירועים נפגמת קשה מאוד עקב הרעש, וזה מביא אותנו לברוח מהם.

יובל שטייניץ: כבר קרה כמה פעמים שאני וקרוביי ברחנו למסעדה קרובה לאולם כדי שנוכל לשבת ולדבר.

יובל שטייניץ: גם העובדים הקבועים של אולמות האירועים, הטבחים והמלצרים, חשופים לפגיעה לטווח ארוך בעקבות הרעש.

יובל שטייניץ: אני זוכר שבמסגרת הסיורים שערכתי הגעתי לאחד האולמות, וראיתי כי בעל האולמות בנה לעצמו משרד עם בידוד, כך שהוא לא ישמע את הרעש שבוקע מאולם השמחה.

יובל שטייניץ: בעל האולם אמר לי: אני לא יכול לסבול את הרעש באולם, וכדי לשמור על בריאותי ועל שפיותי אני התקנתי לי דלת שמבודדת את הרעש מהאולם.

יובל שטייניץ: כולם מכירים את המלחמה הקבועה עם התקליטן על הורדת הווליום או על הגברת הווליום, אבל שום דבר לא עוזר ולכן החלטתי להגיש את הצעת החוק הזו.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזו באה לטפל במפגע קשה ביותר והוא הרעש באולמות השמחה.

יובל שטייניץ: אני מדבר על הרעש שנגרם לאנשים שנמצאים בתוך האולמות ולא על הרעש שנגרם לסביבת האולם.

יובל שטייניץ: הרבה פעמים אולמות השמחה נמצאים בסביבה עירונית והרעש מהווה מפגע סביבתי, אבל מה שעניין אותי הוא החוגגים באולם.

יובל שטייניץ: רק לאחרונה מתחילים להיות מודעים למפגעים הבריאותיים הקשים שיש באולמות השמחה ואותם אני רוצה למנוע.

יובל שטייניץ: אנחנו קיבלנו דיווח שאם המצב ימשיך כפי שהוא, בעלי אולמות יהיו עדים לגלים של תביעות נזיקין כלפיהם מהורים לתינוקות ומהעובדים הקבועים של אולמות השמחה שיטענו לנזקים שמיעתיים, אבל גם נזקים ללב, לכליות ולמערכות אחרות בגוף כתוצאה מהרעש שאליו הם היו חשופים.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזה מטילה הגבלות וסנקציות על בעלי האולמות ואני חשבתי שיהיה לי מאבק עם ארגון בעלי האולמות, אבל לשמחתי ולשבחו של ארגון בעלי האולמות אני מוכרח לומר שכאשר פגשתי את מר יהודה כהן, מנכ"ל התאחדות האולמות, הגישה הבסיסית שלו הייתה חיובית.

יובל שטייניץ: הם אמרו שהם מוכנים לבחון את העניין הזה מכיוון שהם מודעים לצרה ולבעיה של בריחת אנשים מאולמות.

יובל שטייניץ: הם גם מודעים לבעיה שעלולה להתפתח בעתיד של תביעות במאות ובמיליוני שקלים מצד העובדים שלהם ומצד אורחים בעקבות נזקים בלתי סבירים.

יובל שטייניץ: המצב הקיים של מלחמה בלתי פוסקת לאורך הערב בין הגורמים שרוצים להנמיך את המוזיקה כדי שיוכלו לשוחח או כדי שיוכלו להגן על הילדים הקטנים שלהם, לבין גורמים אחרים שרוצים מוזיקה רועשת יותר כבר נמאס על רבים .

יובל שטייניץ: לפעמים ישנם תקליטנים שחושבים שחלק מהמקצועיות שלהם היא היכולת שלהם להגביר את הווליום של המוזיקה.

יובל שטייניץ: אם כן, אני יכול לומר שאנחנו עבדנו בשיתוף פעולה ואני גם קיבלתי הערות.

יובל שטייניץ: בתחילה, הצעת החוק הזו הייתה יותר דרקונית ובעקבות ההערות ששמענו ריככנו מעט את הצעת החוק הזו.

יובל שטייניץ: לבקשתי, מר יהודה כהן ארגן סיור בלתי רגיל באולמות שמחה ובגני אירועים.

יובל שטייניץ: אנחנו פקדנו בין עשרה לעשרים אולמות אירועים מכל הסוגים.

יובל שטייניץ: אנחנו מצאנו בעלי אולמות שבורחים מהשמחה.

יובל שטייניץ: כפי שאמרתי, מצאנו בעל אולם שמחה שבנה לעצמו בונקר.

יובל שטייניץ: באחד מגני האירועים באיזור חדרה שבו הייתה מסיבה של חברת היי-טק, ראינו נהירה עצומה של אנשים החוצה ברגע שהתחיל החלק המוזיקלית.

יובל שטייניץ: אני שאלתי את האנשים מדוע הם יוצאים החוצה, והם ענו לי שהם לא מסוגלים לסבול את העוצמה הגבוהה של המוזיקה.

יובל שטייניץ: ישנו חוק להגבלת רעש, אבל הוא לא נאכף.

יובל שטייניץ: אני עיינתי בכמה חוקים שמדברים על סף דציבל, אבל מסתבר שהחוקים האלה לא נאכפים, ובוודאי לא באולמות שמחה, משום שהאכיפה היא מאוד בעייתית.

יובל שטייניץ: צריך לבקר בהרבה מאוד אולמות שמחה, וכאשר שואלים מדוע הרעש הוא כל כך גבוה, מתקבלת התשובה : כרגע הגברנו את המוזיקה, אנחנו ננמיך.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזו מציעה חיוב בהתקן שיעשה מוניטריזציה של הרעש משום שזו הדרך האפקטיבית היחידה.

יובל שטייניץ: הצעת החוק מציעה לחייב את אולמות השמחה וגני האירועים להתקין התקן שימנע את עליית הרעש מעבר לסף מסוים.

יובל שטייניץ: דרך אגב, אני מוכרח לציין שאני גם קיבלתי, בתיווכו של מר יהודה כהן, מד דציבלים והסתובבתי באולמות שמחה כדי לבדוק את גובה הדציבלים ולראות עד איפה הרעש הוא סביר, ומאיפה הרעש כבר הופך להיות בלתי סביר.

יובל שטייניץ: אנחנו בדקנו גם איפה אפשר להגביל את זה בצורה כזו שכן יוכל להיות רעש ואנשים יוכלו לרקוד ולשמוח, אבל עדיין לא תהיה פגיעה בריאותית, ואיפה צריך לחתוך את זה כדי למנוע את הפגיעה הבריאותית.

יובל שטייניץ: אני מקווה שהצעת החוק הזו תעבור במהירות ושהתקני המד-דציבלים יותקנו בכל אולמות השמחה, ובא לציון גואל.

יובל שטייניץ: בדרך זו אנשים ייהנו יותר כי הם יסבלו פחות ממפגעים בריאותיים, ובעלי אולמות בעתיד לא יסבלו מתביעות פיצויים.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אני מבקש לשמוע את נציג משרד הבריאות.

שלום גולדברגר: אני לא בא לייצג את הצד הרפואי כי אין לי כל ידע במחקרים שמעידים על הנזק לכבד ולכליות.

דוד אזולאי: האם במשרד הבריאות קיים מאגר מידע בנושא הנזקים שנגרמים כתוצאה מהרעש?

שלום גולדברגר: לדעתי, אין מאגר מידע מסודר ומאורגן.

שלום גולדברגר: מכל מקום, זה לא הצד שלי בתוך המשרד.

שלום גולדברגר: אני עוסק בנושאים של הפיקוח והאכיפה על אולמות השמחה וזה הפן שהייתי רוצה להציג אותו פה.

שלום גולדברגר: ידוע שרעש ברמות גבוהות פוגע בבריאות, מעבר לאי נוחות ולדברים הנוספים שהוא גורם.

שלום גולדברגר: ברור פה מעבר לכל ספק שיש פגיעה בריאותית כתוצאה מרעשים שהם גבוהים מדיי.

שלום גולדברגר: אני חושב שהצעת

שלום גולדברגר: יש פה בעיה של חלוקת סמכויות בין המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות.

שלום גולדברגר: נושאי הרעש הועברו למשרד לאיכות הסביבה.

שלום גולדברגר: אין לנו התנגדות שמשרד הבריאות יהיה זה שיאכוף את הצעת החוק לכשתתקבל, אבל צריך לדעת שאכיפה דורשת משאבים.

שלום גולדברגר: מעבר למד דציבלים שכל בעל אולם צריך להתקין, גם הפקחים שלנו שיגיעו לאולמות צריכים להגיע עם ציוד ומכשור שאין לנו היום.

שלום גולדברגר: הכל הועבר למשרד לאיכות הסביבה כשהוא הוקם.

דוד אזולאי: כשם שבעל אולם שומר על הציוד של האולם, הוא יוכל גם לשמור על מד הדציבלים הזה.

קובלי בקר: משרד הבריאות תומך בהצעת החוק הזו, מכיוון שהיא הצעת חוק טובה.

קובלי בקר: אבל לאור העובדה שכמעט כל סמכויות האכיפה וכל הכלים הנדרשים לאכיפה נמצאים היום בידי המשרד לאיכות הסביבה הוא זה שצריך לאכוף את העניין הזה בצורה הטובה ביותר.

קובלי בקר: כשאדם סובל מפגעי רעש שעושים השכנים שלו הוא מתקשר למשרד לאיכות הסביבה ולא למשרד הבריאות.

קובלי בקר: כדי שהצעת החוק הזו תיושם בצורה הנכונה, צריך לתת למומחים להתעסק במה שהם יודעים לעשות הכי טוב, וכרגע המומחים נמצאים במשרד לאיכות הסביבה ולא במשרד הבריאות.

משה בן ישי: אני מייצג היום שלושת אלפים תקליטנים בישראל שרשומים באיגוד המקצועי.

משה בן ישי: אנחנו מהווים כביכול הסתדרות מקצועית בלתי תלויה של איגוד התקליטנים.

משה בן ישי: אם אני רוצה או לא רוצה, אני גם מייצג כרגע את שלושת אלפים המשפחות שמתפרנסות ממקור פרנסה עיקרי שהוא תקליטיה.

משה בן ישי: זו נקודה חשובה מאוד מבחינת הפתיח.

משה בן ישי: אנחנו בעד הצעת החוק הזו בצורה מוחלטת, ללא ערעורים, משום שאנחנו בעניין הזה משהו שהוא בתחום המקצוע.

משה בן ישי: לנו חשוב מאוד שהאירוע ישמור על האיכות שלו ושהאורחים לא ינטשו.

משה בן ישי: לצערי הרב, הדימוי הלא כל כך חיובי של תקליטנים בשנים האחרונות נוצר כתוצאה מריבוי תקליטנים לא מקצועיים בענף הזה.

משה בן ישי: על זה שאלות אחרות, איך אנחנו יוצרים מקצוע תקליטנות מוכר גם על ידי משרד העבודה והרווחה?

משה בן ישי: כלומר, להביא לכך שהמקצוע הזה יהיה בר רישוי.

משה בן ישי: אין כזה דבר בארץ.

משה בן ישי: כל אדם שקם בבוקר יכול להיות D.J.

משה בן ישי: בערב, ללא הכשרה וללא ידע מוקדם.

משה בן ישי: הדברים האלה מובילים בסופו של דבר למצב שבו תקליטנים לא יודעים להפעיל מערכות הגברה והם יוצרים מצבים בהם עוצמות הרעש יוצרות נזקים.

משה בן ישי: על זה אין ויכוח.

משה בן ישי: אני בא לעודד הצעת חוק כזו בנקודה הבסיסית של העניין.

משה בן ישי: יש לי הסתייגויות מהנתונים שקיימים בחוק.

משה בן ישי: יש פה דברים שלדעתי יש בהם טעם לפגם.

משה בן ישי: לדוגמא, 75 דציבל הם העוצמה בהם אני מדבר אתכם עכשיו.

משה בן ישי: הווי אומר, חתונה ובר-מצווה הם לא קונצרט של התזמורת הפילהרמונית.

משה בן ישי: אם אנחנו יוצאים מתוך הנחה שחתונה ובר-מצווה, או כל אירוע משפחתי אחר, אינו קונצרט של התזמורת הפילהרמונית, אנחנו יכולים להתקדם לשלב הבא.

משה בן ישי: רבותיי, בעם ישראל יש עדות שונות.

משה בן ישי: למשל, עדות כורדיסטאן, מרוקו, עירק פרס.

משה בן ישי: אני רוצה לראות תקליטן שינגן בחתונה כורדית ב – 75 דציבלים.

משה בן ישי: חבר הכנסת שטייניץ, אתה צוחק, אבל אני רוצה לומר לך שאני מתפרנס מזה כבר עשרים שנה.

משה בן ישי: אני חשוף לרעש שיוצר נזק כבר עשרים שנה.

יובל שטייניץ: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

יובל שטייניץ: זה היה הנוסח הראשון שעבר בקריאה טרומית.

יובל שטייניץ: אנחנו חשבנו להעלות את מספר הדציבלים.

משה בן ישי: אני לא יכול לבוא רק בטענות אם אין לי פתרון אופרטיבי להצעת החוק הזו.

משה בן ישי: יש לי פתרונות אופרטיביים לשאלה איך צריך לנהל כזה דבר.

משה בן ישי: לא יכול להיות שאולם חתונות שמתמחה באירוח גסטרונומי יתעסק במערכות הגברה וצלילים.

משה בן ישי: זה תחום ששייך לי.

משה בן ישי: איגוד תקליטני ישראל יכול ליצור מצב שהשוק הזה ייראה אחרת, רק תנו לנו יד.

משה בן ישי: אנחנו רוצה שכל נושא המדדים והמתקנים יהיו בידי התקליטנים ולא בידי בעלי האולמות, כדי שבעלי האולמות לא יהיו בעלי עניין בנקודה הזו.

משה בן ישי: יש אפשרות לעשות מהעניין הזה באמת משהו מסודר ומכובד לכל הצדדים.

משה בן ישי: ברגע שבעלי האולמות ייקחו לעצמם את השליטה על השאלטר, אנחנו בצרות, ותזכרו תמיד ששלושת אלפים משפחות עומדות מולכם.

משה בן ישי: תקליטן שבעל אולם לא ירצה ביקרו, יחובר למד הדציבלים על ידי בעל האולם והוא ינותק מהחשמל שבעים פעם בערב אחד, וכך הוא יהפוך לתקליטן מסוג ו'.

משה בן ישי: אני אומר זאת רק בתור אפשרות שצריך לחשוב עליה.

משה בן ישי: אני לא רוצה שישמע מדבריי כאילו אני הולך להכפיש מישהו.

משה בן ישי: תקליטן לא יוכל לעבוד באולם אירוע אם הוא לא יציג בפני האולם שהוא עומד בתקן הרעש, והוא יציג לעיני כל מכשיר דציבלים.

משה בן ישי: תפקיד התקליטן הוא להגיע לאולם עם הציוד המתאים, ואנחנו נדאג לזה שהוא יגיע עם הציוד המתאים.

משה בן ישי: יש לי לכך תוכנית אופרטיבית ממדריגה ראשונה.

דוד אזולאי: השאלה היא איך אנחנו משלבים זאת בהצעת החוק הזו?

משה בן ישי: בהצעת החוק הזו צריך לשנות שני דברים עיקריים.

משה בן ישי: ראשית, להוציא את השליטה של בעלי האולמות בנושא התקנת מד דציבלים שמנתק את החשמל לבמה.

משה בן ישי: לדעתי זה יכול להוות טעם לפגם בכל העניין הזה.

משה בן ישי: שנית, צריך להקים ועדה מקצועית באמצעות הוועדה הזו, שבה יהיו נציגים של המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות, בשיתוף איגוד התקליטנים שהוא המוסד היחידי המקצועי בתחום הזה.

משה בן ישי: הוועדה הזו תקבע את רמת הרעש האופטימלית שבאמצעותה נוכל לנגן באירועים מבלי ליצור נזק ועל פי תקנון הרעש.

משה בן ישי: כך לא נפגע בחדוות השמחה וכך גם נוכל להתחיל, לפחות, לבנות את ענף התקליטנים והאירועים כפי שהוא במדינות נאורות.

משה בן ישי: אנחנו יכולים, בצורה שהיא לא משתמעת לשתי פנים, לעבוד עם התאחדות האולמות שאיתם הייתה לנו תקשורת לאורך כל השנים.

משה בן ישי: בסך הכל יש כשש מאות אולמות אירועים בישראל, ורק כמאתיים מהם רשומים בהתאחדות האולמות.

משה בן ישי: האולמות והגנים לאט לאט לוקחים לעצמם את השליטה בצורה שפוגעת בחופש העיסוק.

משה בן ישי: בעלי אולמות בונים מערכות הגברה והם מחייבים תקליטנים להתחבר.

משה בן ישי: אני משקיע 200 אלף שקל במערכת הגברה, ואני צריך לשלם עוד 400$ בשביל להתחבר לגן כזה או אחר.

משה בן ישי: אולמות וגנים מכינים רשימות של תקליטנים מומלצים והם מחייבים את הלקוח להשתמש אך ורק ברשימה המומלצת.

משה בן ישי: זה פגיעה בחופשה הבחירה.

משה בן ישי: אם אנחנו נעביר עכשיו גם את נושא הדציבלים לאולמות, אז במילים אחרות, אנחנו נסגור את הבאסטה, ניתן את המפתחות, ושבעלי האולמות יעמידו גם תקליטן ב – 100$.

משה בן ישי: תודה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: מר יהודה כהן, נציג התאחדות בעלי האולמות, בבקשה.

יהודה כהן: תודה.

יהודה כהן: בראשית דבריי אני רוצה לברך את חבריי שנמצאים ובינהם, מר אהוד בן סירא, בעל גן אירועים "חוות-רונית", שנתן לחבר הכנסת יובל שטייניץ מד דציבלים כדי ללמוד את

יהודה כהן: אני בין אלה שיזמו ועודדו את הצעת החוק הזו וכפי ששמעתם, חבר הכנסת שטייניץ הזכיר בתחילת דבריו שהוא הופתע לגלות שהוא מצא גישה חיובית להצעת החוק הזו מצד התאחדות בעלי האולמות.

יהודה כהן: אנחנו לא באים כדי לפגוע בנו.

יהודה כהן: יש פה דרישה להתקנת מכשיר וזה דורש כסף.

יהודה כהן: יש פה גם אלמנט של קנסות.

יהודה כהן: ובכלל, יש פה הגבלה על השמחה.

יהודה כהן: יש אולמות שמתפרנסים מרעש.

יהודה כהן: הבעיה שלנו היא שישנם היום תקליטנים שעושים כראות עיניהם באולם השמחות.

יהודה כהן: הם מפעילים מוזיקה בעוצמות גבוהות, הם עוברים על החוק ובסוף של דבר אני גם צריך לשלם לאקו"ם, ולפדרציה, וזאת משה בן ישי לא מזכיר.

יהודה כהן: אנחנו נתבעים על ידי חברות לזכויות יוצרים.

יהודה כהן: הם לא מוכנים לשלם על מה שהם נתבעים כחוק על הפרת זכויות יוצרים.

משה בן ישי: חוק 1911 חל רק על מי שמתיר להשמיע מוזיקה בחצרותיו.

משה בן ישי: כל זמן שלא יהיה תיקון בחוק, הכל חל על בעלי האולמות.

יהודה כהן: הוא עושה את העבירה ואני משלם, והוא גם רוצה שאני אגן על זכויותיו.

יהודה כהן: אנחנו נתקלים בתופעה שתקליטנים לא נשמעים להוראות בעלי האולמות.

יהודה כהן: הם מופיעים בצורה בלתי מכובדת, ולכן בעלי גנים שיכולים, מגבילים את רשימת התקליטנים המומלצים שיופיעו אצלם.

יהודה כהן: גן האירועים או אולם השמחה הוא ביתם הפרטי של בעלי האולמות.

יהודה כהן: הנושא נדון בוועדה לפניות הציבור בראשות חבר הכנסת רפי מלול דאז.

יהודה כהן: הממונה להגבלים עסקיים ד"ר תדמור נתן את דעתו והוא אמר שזכותם של בעלי אותם גנים לנהוג כך משום שזהו ביתם.

יהודה כהן: באותה מידה שבעל האולם קובע איזה סוג משקה הוא יגיש או איזה סוג ריהוט יהיה באולם, כך הוא יכול לקבוע מי יהיו אותם תקליטנים שיכנסו לתחומו.

יהודה כהן: אם כן, הנושא הזה נדון ואפשר להוריד את זה מסדר היום.

יובל שטייניץ: מה שמעניין אותי, עם כל הכבוד להצעת החוק הזו, הוא לא האינטרס של בעלי האולמות ושל איגוד התקליטנים, למרות שהאינטרסים שלהם מאוד חשובים.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזו באה כדי להגן על הציבור הרחב.

יובל שטייניץ: הסיבה שהצעת החוק הזו מטילה את החובה להתקין את מד הדציבלים על בעלי האולמות, היא מאוד מאוד פשוטה.

יובל שטייניץ: היא כיוון שבדקנו ומצאנו שזו הדרך האפקטיבית ביותר.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר שבהתחלה איגוד בעלי האולמות היה מאוד לא מרוצה מזה.

יובל שטייניץ: הם אמרו לי: התקליטנים עושים כך וכך, ואתם מטילים עלינו את הקנסות?

יובל שטייניץ: אני אמרתי שבעניין הזה אני לא מוכן להתפשר איתם.

יובל שטייניץ: החוק הזה לא יהיה אפקטיבי אם הוא לא יחול על בעל האולם, והקנס והסנקציות גם הן, יחולו על בעל האולם.

דוד אזולאי: האם בעל האולם הוא זה שייקבע את גובה הדציבלים?

יובל שטייניץ: החוק ייקבע את גובה הדציבלים.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזו עברה קריאה טרומית, והיא מדברת על 75 דציבלים.

יובל שטייניץ: לאחר מספר בירורים שעשינו כולל התייעצות עם מומחי משרד הבריאות ועם רופאים שעוסקים בפגיעות רעש, ולאחר סיורים שעשיתי עם מד דציבלים, הגענו למסקנה שצריך להרים את הרף.

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים לשנות את גובה הדציבלים בהצעת החוק מ – 75 דציבל ל – 90 דציבל, ובהמשך הסעיף ידובר על 90 או 110 דציבל.

דוד אזולאי: חבר הכנסת שטייניץ, האם היית עד למקרה שבו הרעש עלה למעלה מ – 110 דציבל?

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: בגן אירועים בחדרה בו התקיימה מסיבה של עובדי היי-טק מצאנו כי הווליום עלה על 120 ומעלה בחלק מהזמן זה גרם לכך שמחצית מהאורחים יצאו תוך כמה דקות מחוץ לאולם.

יובל שטייניץ: חצי שעה לאחר תחילת האירוע התחילו להגיע גם תלונות מאנשים שגרים לא כל כך קרוב לגן האירועים, למרות שהיה מדובר בגן אירועים מבודד שנמצא באיזור של פרדסים.

יובל שטייניץ: באירועים אחרים אנחנו גם מדדנו עוצמות של 110-115 דציבלים.

יובל שטייניץ: לדעת המומחים, אם מדובר ברעש של 95 דציבל ומעלה, רעש שהוא גם קבוע לאורך זמן של שעה- שעה וחצי, נגרם לך נזק בריאותי.

דוד אזולאי: תנ"צ עידו גוטמן, האם אתם תוכלו להתמודד עם בעיה כזו אצלכם?

דוד אזולאי: הרי היום אתם לא מסוגלים להתמודד עם בעיות פחותות מאלה.

דוד אזולאי: המשטרה הרי לא תמיד מגיעה לשכונה ברגע שיש תלונות של שכנים על רעש.

תנ"צ עידו גוטמן: אני שמח שהחוק לא מטיל זאת עלינו.

תנ"צ עידו גוטמן: אני לא אכניס את ראשי בין שני ענקים כמו משרד הבריאות והמשרד לאיכות הסביבה.

תנ"צ עידו גוטמן: כל זמן שלא כתוב בהצעת החוק, המשרד לביטחון פנים, זה בטח טוב.

תנ"צ עידו גוטמן: מעבר לבדיחה, הצעת החוק הזו אמורה להוריד מעלינו נטל.

תנ"צ עידו גוטמן: חלק מהאולמות נמצאים עדיין באזורי מגורים ובמקרים של רעש קוראים לנו לטפל במפגע, אבל הצעת החוק הזו תחסוך לנו קריאות וזה בטח ובטח שזה עוזר לנו.

יובל שטייניץ: אתה צודק.

יובל שטייניץ: צריך לכתוב אולם שמחה.

יובל שטייניץ: אנחנו מגדירים אולם שמחה ככולל את אולם האירועים.

תנ"צ עידו גוטמן: אני קודם דיברתי עם סטילאין גלברג מהמשרד לאיכות הסביבה לגבי מד הדציבלים והוא הסביר לי שהמתח למערכת ההגברה הוא זה שינותק, למרות שפה מדובר על המתח לאולם .

תנ"צ עידו גוטמן: אני חושב שכל הדברים האלה צריכים להיכנס לפה כהגדרות טכניות, כי אחרת באמת אי אפשר יהיה להחיל את זה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אהוד בן-סירא: אני בעל אולם אירועים, אולם סגור וגן.

אהוד בן-סירא: אני התנגדתי ואני עדיין מתנגד להצעת החוק הזו.

אהוד בן-סירא: ההתנצחות בין בעלי האולמות לבין התקליטנים היא לא כל כך רצינית, משום שד"ר תדמור הסביר לכולם בוועדה לפניות הציבור שמי שנותן זכות במקרקעין יכול לתת גם זכות מופחתת.

אהוד בן-סירא: הוא נותן את זה ללקוח, והלקוח מזה גוזר זאת לכל שאר בעלי המקצוע.

אהוד בן-סירא: מי שהוא לא מספיק חזק לחנך את קבלני המשנה שעובדים אצלו, אז לא מתפקיד הכנסת לפתור לו את הבעיות.

אהוד בן-סירא: יש בהצעת החוק הזו כמה בעיות.

אהוד בן-סירא: אצלי למשל, חלק גדול מהמכירות מתבסס על זה שהזוג יכול לקבל דיסקוטק בשעה מאוחרת בערב, כאשר חלק מהאורחים המבוגרים הלכו הביתה.

אהוד בן-סירא: הצעירים רוצים את זה.

אהוד בן-סירא: אני מדבר על מתקן סגור שאין לו שום השפעות על הסביבה.

אהוד בן-סירא: מעולם לא הפרעתי לשכנים.

דוד אזולאי: גן האירועים שלך מרוחק ממקום יישוב.

דוד אזולאי: אנחנו מדברים על אולמות שמחה שנמצאים בתוך מקומות יישוב.

אהוד בן סירא: מי שמוכן להשקיע את הכסף יכול לבנות פתרון אקוסטי כך שלא יהיו השפעות על הסביבה.

אהוד בן סירא: העניין הוא שאנשים משלמים לי כסף בשביל שיהיה להם סאונד חזק, וזה קורה לפחות ב- 80% מהאירועים.

אהוד בן סירא: אגב, זהו טרנד עולמי שלא התחיל אצלנו.

אהוד בן סירא: יש הרבה דברים שאנחנו עושים שהם לא בדיוק עוזרים לבריאותם של אנשים.

אהוד בן סירא: למשל, הגשת משקאות אלכוהוליים לאנשים מבוגרים ללא הגבלה, או סיגריות.

אהוד בן סירא: אני לא מכיר אחד שסיגריה עשתה לו משהו טוב, אבל בכל זאת לא חותכים זאת בצורה שבה הצעת החוק הזו מגבילה.

אהוד בן סירא: גן האירועים שלי הוא מקום די גדול ובו מופיעים גם אומנים עם מערכות ההגברה שלהם.

אהוד בן סירא: למשל, אתניקס, רמי קליינשטיין, ריטה.

אהוד בן סירא: אני נגד להגזים, אני באמת חושב שאם אנשים יוצאים החוצה אז זה הסימן הכי טוב שמשהו פה לא בסדר.

אהוד בן סירא: עם זאת, אני לא מאמין שאתה יכול ליהנות מלהקת "אתניקס" כשאתה מחבר אותם למערכת שהיא מוגבל.

אהוד בן סירא: אם אנחנו נהיה אחראים על הגבלת הסאונד של אומנים, אז המשמעות של זה היא שלא יהיו שם הופעות.

אהוד בן סירא: אני חושב שצריך להכניס בהצעת החוק סעיפים שמתייחסים לדיסקוטק ולמקום שהוא מתאים לעריכת אירועים עם הופעה של אומנים.

אהוד בן סירא: אומנים יודעים מתי צריך להגביר ווליום כדי לגרום לכך שיותר אנשים יבואו לרקוד.

אהוד בן סירא: מדובר בנושאים מקצועיים.

אהוד בן סירא: בעיניי, מי שחושף את הילד שלו לרעש באולם אירועים, הוא אותו אחד שמרשה לילדו לעמוד ליד מעקה הקניון בצורה מסוכנת.

אהוד בן סירא: ברור לי שהכוונה טובה.

אהוד בן סירא: שלום הציבור הוא עניין חשוב, אבל לפעמים הציבור רוצה גם ליהנות.

דוד אזולאי: ישנו הבדל בין אירועים משפחתיים אליהם אנחנו חייבים להגיע, לבין אירוע שבו יש הופעה של אומנים שאני יודע שיהיה בו רעש ולכן אני לא רוכש כרטיס.

דוד אזולאי: זו באמת בעיה ובשביל זה אנחנו פה.

משה בן ישי: אדוני היושב ראש, האם אתה רואה את שריד חדד מנגנת ב- 75 דציבל?

חיים בר: בואו נדבר על אברהם פריד ומרדכי בן דוד שמופיעים בעיקר בסקטור שלך, אדוני היושב ראש.

חיים בר: החטא הראשון שנולד פה נוצר בגלל שבנו אולמות לא אקוסטיים.

חיים בר: הפכו מקום שהיה מיועד למחרטה, לאולם חתונות.

חיים בר: העניין האקוסטי הוא הכי חשוב פה.

חיים בר: נגנים של תזמורות לא יכולים לעבוד עם לימיטר.

חיים בר: לפעמים הם מנותקים ממערכת ההגברה בדיוק ברגע שבו צריך להגביר את הרעש.

חיים בר: פה מנסים להפוך את כולם לצ'יקובסקי, אבל זה לא יעבוד.

דוד אזולאי: אני לא רוצה לפגוע לא באיגוד התקליטנים ולא באיגוד בעלי האולמות.

דוד אזולאי: אבל תפקידנו לדאוג לאותם אזרחים שבאים ליהנות מאירוע, אבל במקום זאת הם סובלים.

דוד אזולאי: אני חושב שבעניין הזה חייב להיות איזשהו פתרון.

חיים בר: אף תזמורת חסידית לא תוכל לעבוד במצב כזה.

חיים בר: ביום שאתה חותם על החוזה הזה, ירית ברגל לעצמך.

חיים בר: הרעש אצלכם הוא 200 דציבלים, כי בדרך האולמות שלכם הם אולמות קטנים עם תקרה נמוכה.

אהוד בן סירא: אני מוכן להיות מחויב לתת אינפורמציה לציבור, כולל למלצרים ולעובדים הקבועים האחרים, ולומר להם שהרעש המוגזם עלול לגרום לנזק.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע את נציג המשרד לאיכות הסביבה.

סטיליאן גלברג: בחוק למניעת מפגעים ישנו סעיף שהחוק לא חל על רעש שלא בוקע מחוץ לרשות היחיד של הגורם לרעש.

סטיליאן גלברג: רשות היחיד היא עניין של פרשנות.

סטיליאן גלברג: יש כאלו שטוענים שאולם שמחות, קניון הם רשות יחיד של המארגן, ואתה לא חייב להיכנס, ויש כאלו שטוענים שמאחר ו – 300 מאות אלף תושבים חשופים לרעש פוגע מידי ערב, זה כן נותן רשות להיכנס.

סטיליאן גלברג: בגלל שהנושא הזה לא מופיע כנושא מחייב לא בחוקים שבסמכות הסביבה ולא בחוקי משרד הבריאות ובחוקי משרד העבודה, זה לא אומר שאין פה אכיפה.

סטיליאן גלברג: לא קיימת חקיקה בנושא הזה.

סטיליאן גלברג: החקיקה הזו היא החקיקה הראשונה שמתייחסת באופן ספציפי בתוך האולמות, ועל כך יבורך יוזם ההצעה.

סטיליאן גלברג: מבחינתנו, ישנם כמאה אולמות שמחה שמטופלים במשרד לאיכות הסביבה כאולמות שגורמים לנזק סביבתי.

סטיליאן גלברג: הפתרון שמנע נזק סביבתי בחלק מהאולמות, גם מנע נזק לאנשים בתוך האולם.

סטיליאן גלברג: למשל, אותם אולמות שבנו תקרה עם רמקולים כך שהרעש מתחת לתקרה הזו הוא מאוד גבוה, ו- חמישה עד עשרה מטר משם הרעש הוא מאוד נמוך ואנשים יכולים לדבר.

סטיליאן גלברג: יש הבדל מהותי בין 85 דציבל, הרעש שמותר במקומות עבודה למקומות אחרים.

סטיליאן גלברג: במקומות עבודה מדובר על אנשים שהם כשירים לעבודה.

סטיליאן גלברג: לא נמצאים במקום העבודה ילדים, אנשים מבוגרים, או אנשים חולים.

סטיליאן גלברג: אדם שעובד במקום שחשוף לרעש עובר גם בדיקות רפואיות לפני תחילת העבודה שלו.

סטיליאן גלברג: הצעת החוק מדברת על 90 דציבל, וברוב המקרים זו עוצמה סבירה.

סטיליאן גלברג: כמעט אותו נוסח של הצעת החוק מופיע כבר החל מ- 1992 בחוקי עזר עירוניים כתוצאה מעידוד של המשרד לאיכות הסביבה.

סטיליאן גלברג: אנחנו לא כל כך היינו יכולים לקדם חקיקה בנושא הזה בגלל הפרשנות שעדיין שנויה במחלוקת של סעיף 17, ולכן אנחנו עודדנו את הרשויות המקומיות כן להכניס את הנושא הזה לתוך חוקי העזר וחוקי עזר כאלה קיימים במקומות שונים.

סטיליאן גלברג: אני מאוד מסכים עם איגוד התקליטנים שיש פה עניין של מקצועיות.

סטיליאן גלברג: בדרך כלל באים תקליטנים מפעילים באולמות סגורים רמקולים שמתאימים לגני אירועים וזה גורם נזק בלתי הפיך בחלק מהמקרים.

סטיליאן גלברג: ישנם 80-90 מתקנים שפועלים מסיבות סביבתיות.

סטיליאן גלברג: לבעל האולם אין שליטה על המתקן.

סטיליאן גלברג: הרשות המקומית מפקחת על כך שההתחברות של מערכת ההגברה היא דרך המתקן הזה.

סטיליאן גלברג: בהצעת החוק הזו אין פתח לכך שבעל השמחות דרך זה יתנכל או יעודד תקליטנים.

דוד אזולאי: מה אדוני מציע לעשות כדי לפתור את הבעיה ואת הנזק לציבור?

סטיליאן גלברג: אני מציע לקדם כמה שיותר מהר את הצעת החוק הזו.

סטיליאן גלברג: צריך לערוך בהצעת החוק כמה שינויי נוסח.

סטיליאן גלברג: יש לנו הערות להצעת החוק, וגם לגורמים אחרים יש הערות.

סטיליאן גלברג: אנחנו נגיש את שינויי הנוסח שאנחנו מציעים שהם לא מהותיים.

סטיליאן גלברג: כבוד היושב ראש וחברי הוועדה צריכים לקבוע על מי תחול האכיפה של החוק הזו.

סטיליאן גלברג: יש פנים לכאן ולכאן.

סטיליאן גלברג: מצד אחד, משרד העבודה הוא זה שמטפל ברעש בתוך מקומות העבודה.

סטיליאן גלברג: למשרד העבודה יש את כל הידע המקצועי והיכולת לאכוף את הדבר הזה בתוך מקומות העבודה.

סטיליאן גלברג: אני מסכים שלמשרד הבריאות אין יכולת מקצועית להתעסק בנושא הזה, אם כי יש להם את היכולת הארגונית.

סטיליאן גלברג: הם ממילא עושים פיקוח על מזון ועל נושאים אחרים.

סטיליאן גלברג: למשרד לאיכות הסביבה יש את כל היכולת לעשות את האכיפה, פרט לכוח האדם הדרוש לכך.

דוד אזולאי: נציגת משרד המשפטים, בבקשה

טל גיז: סעיף 2 בהצעת החוק מדבר על ניתוק זרם החשמל באולם, אבל לא מדובר על נפילת מתח בכל האולם.

טל גיז: יכול להיות שצריך להפיל את המתח לכמה שניות או לכמה דקות, רק כדי להרתיע ולהזהיר, ולא להפיל לחלוטין את המתח.

טל גיז: נושא עיגון ההוראות האלה.

טל גיז: אם קוראים זאת רואים שהכלי לאכוף את הנושא הזה הוא על ידי רשיון העסק.

טל גיז: כלומר, הכללת התנאי הזה כתנאי ברשיון עסק.

טל גיז: יתכן שאפשר לעשות זאת לא במסגרת של חוק עצמאי, אלא במסגרת של חקיקת משנה בצו רישוי עסקים, כי העניין הזה של איכות נאותה של הסביבה והבטחת בריאות הציבור קיים היום במסגרת חוק רישוי עסקים, ואפשר להוציא צווים ולדרוש מהעסקים האלה להתקין את ההתקן הזה כבר בחקיקה הקיימת היום.

טל גיז: מכאן נובע גם שכל ההוראות העונשיות ועניין איבוד הרשיון או אי חידושו נכנס אוטומטית לרישוי עסקים.

טל גיז: מי שלא מקיים תנאי בהיתר, הוראות רישוי עסקים, כולל ההוראות העונשיות, חלות עליו.

דוד אזולאי: נציגת משרד הפנים, בבקשה.

אפרת דון-יחיא: אני שמעתי אתמול במקרה על הישיבה, וחבל שאנחנו לא היינו בין המוזמנים לישיבה הזו.

אפרת דון-יחיא: משתמשים פה במנגנון של רישוי עסק שהוא באמת כיוון נכון.

אפרת דון-יחיא: יש לנו כמה הערות ניסוחיות להצעת החוק.

אפרת דון-יחיא: למשל, סעיף 4 מיותר.

אפרת דון-יחיא: הוא גם לא יעמוד בחוק חופש העיסוק.

יובל שטייניץ: אני אשמח לקבל נוסח משופר להצעת החוק.

יובל שטייניץ: לכן את רואה שיש גם אלמנט של קנסות.

אפרת דון יחיא: זה לא יעזור כל-כך.

דוד אזולאי: איך אתם תיקחו בחשבון את מה ששמענו מפי בעלי המקצוע?

אפרת דון יחיא: שר הפנים לא אחראי על הבריאות ועל איכות הסביבה.

אפרת דון יחיא: לשרים יש סמכות לפי סעיף 10 בחוק רישוי עסקים, לקבוע תקנות לביצוע של חוק רישוי עסקים.

אפרת דון יחיא: המנגנון קיים, הקנסות, העבירות הפליליות, הצווים המנהליים לסגירה.

אפרת דון יחיא: עם זאת, נושא מד הדציבלים חייב להישאר.

אפרת דון יחיא: כפי שאמרתי, לעסקים האלה אין רשיון עסק הרבה מאוד זמן וזה לא מפריע להם להמשיך ולפעול.

עו"ד איילת זלדין: כל נושא בריאות הציבור הוא באחריות משרד הבריאות ולא באחריות משרד העבודה.

עו"ד איילת זלדין: נושא הרעש באולמות הוא במשרד לאיכות הסביבה.

עו"ד איילת זלדין: לנו יש תקנות שמדברות על חשיפה לרעש שקובעות קריטריונים אחרים מאולמות שמחה.

עו"ד איילת זלדין: הנושא הזה הוא לא בתחום שלנו.

עו"ד איילת זלדין: בנוסף, לפי חוק רישוי עסקים האחראי על מתן אישורים ברישוי עסקים באולמות שמחה הוא משרד הבריאות, לכן ניתן לעשות זאת דרך רישוי עסקים.

עו"ד איילת זלדין: אני לא נכנסת לסביבה מי צריך להיות האחראי לזה.

עו"ד איילת זלדין: האם משרד הבריאות או משרד לאיכות הסביבה?

עו"ד איילת זלדין: מכל מקום, בוודאי שמשרד העבודה לא זה שאחראי לכך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת שטייניץ, אנחנו שמענו פה טענות מקצועיות שאי אפשר להתעלם מהם.

דוד אזולאי: אנחנו לא מסוגלים לבדוק את הטענות המקצועיות.

דוד אזולאי: יחד עם זאת, בצדק טוענים בעלי האולמות כשהם אומרים שהם לא יכולים להכניס כל דיכפין לאולם שיעשה בו כבתוך שלו.

דוד אזולאי: מעל כולם, היא הדאגה לציבור הרחב שאותו אנחנו מייצגים בהצעת החוק הזו.

דוד אזולאי: לכן אני מציע שאנחנו נפנה למשרד הבריאות ולמשרד לאיכות הסביבה בבקשה להכין לנו הצעה או תיקון להצעת החוק שלך.

דוד אזולאי: איגוד

יובל שטייניץ: אני רוצה להבהיר כמה דברים בהצעת החוק.

יובל שטייניץ: ראשית, נושא נפילת המתח.

יובל שטייניץ: גם בפילהרמונית יש פיקים של עוצמת קול, וגם ביצירה של צ'יקובסקי יש שימוש ברעש של תותחים.

יובל שטייניץ: אבל, זה הרבה פחות מסוכן מרעש שנמשך דקות ארוכות.

יובל שטייניץ: בתחילה היו שתי אופציות.

יובל שטייניץ: האחת, להגביל באופן טוטלי עוצמה של ווליום, והשנייה, להפיל מתח אחרי זמן מסוים מעבר לעוצמה מסוימת.

יובל שטייניץ: אנחנו העדפנו את האופציה השנייה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, אני הייתי בהופעה באחד האולמות של הזמר רמי קליינשטיין, ובשיא שלו הוא הגיע לעוצמה של 85-86 דציבלים.

חיים בר: תלוי איפה שמת את מד הדציבלים.

חיים בר: הרעש מהקהל לבד בלי התזמורת הוא 90 דציבלים.

יובל שטייניץ: אנחנו גם פנינו לחברה שעוסקת באקוסטיקה בשם "ביתא" ושם ראינו התקנים מרשימים שנועדו לצמצם את הרעש רק לרחבת הריקודים, למשל.

יובל שטייניץ: מדובר בהוצאה של עשרות ומאות אלפי שקלים

אהוד בן סירא: זה דבר רע מאוד מבחינה מקצועית.

יובל שטייניץ: אני לא יודע, מכל מקום זה דבר לא ריאלי מבחינת אכיפה, כי לא נחייב בעלי אולמות להתקין זאת.

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים חוק שיעבוד, ולא רק חוק דקלרטיבי.

יובל שטייניץ: שנית, אני מקריא את סעיף 2 המתוקן: " בעל אולם שמחה יחויב בהתקנת מד דציבלים כאמור במרחק של לא יותר מ- 8 מטר מחזית מערכת הגברה, ובתוספת נורת התרעה מהבהבת שתמוקם במקום בולט לעיני האורחים, המנתקת את הזרם למערכת ההגברה, לאחר דקה של התראה של רעש של 90 דציבלים ומעלה, וכן לנפילת מתח לאחר 5 שניות על התראה של רעש של 110 דציבלים ומעלה.

יובל שטייניץ: אנחנו ניסחנו את הסעיף הזה בהתייעצות עם מומחי אקוסטיקה, מומחי בריאות ולאחר מדידות באולמות כדי לאפשר גם פיקים מסוימים.

יובל שטייניץ: שלישית, סעיף 5.

יובל שטייניץ: אני קיבלתי את התיקון של נציגת משרד המשפטים ולכן במקום אולם אירועים אנחנו נכתוב: באולם שמחה.

עו"ד לימור גתי: הפקחים של המשרד לאיכות הסביבה לא עובדים אחרי השעה חמש.

דוד אזולאי: אנחנו נודיע לציבור הרחב שאפשר לעשות עבירות מהשעה חמש והלאה.

דוד אזולאי: אני מציע לך לבדוק את העניין הזה.

דוד אזולאי: אני חושב שאת טועה.

יובל שטייניץ: הויכוח בין בעלי האולמות לבין התקליטנים הוא מאוד מעניין, אבל הוא לא לעניין.

יובל שטייניץ: כלומר, הוא לא מעניין אותנו מבחינת החוק הזה.

יובל שטייניץ: הכנסת אישרה את הצעת החוק בקריאה טרומית.

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים חוק אפקטיבי, שיגן על הציבור מבחינה בריאותית וגם מבחינת ההנאה.

יובל שטייניץ: יתכן שיש בהצעת החוק הזו גם אלמנט של מיתון התופעה של הרעש והצעקנות וזה לא רע בעיניי.

יובל שטייניץ: אני לא תובע מכולם להאזין לפילהרמונית או לצ'יקובסקי.

יובל שטייניץ: יש שירים ישראלים ויש תרבות פופ ורוק מהמערב, אבל צריך להטיל על זה מגבלות מבחינת הרעש.

יובל שטייניץ: דרך אגב, אנחנו בדקנו ומצאנו כי בחלק גדל ממדינות המערב יש חקיקה דומה על הגבלת עוצמות באולמות שמחה ובגני אירועים.

יובל שטייניץ: בחלק מהארצות זה הולך גם לדיסקוטקים.

יובל שטייניץ: אני נשאלתי כאן למה אני לא דואג לילדים שהולכים לפסטיבל ערד?

יובל שטייניץ: אני מאוד לילדים האלה וגם לילדים שלי, אבל כמו שציין חבר הכנסת אזולאי ובצדק, אנחנו כרגע החלטנו ללכת על חוק מאוד מוגבל שיגן על אנשים באולמות שמחה ובגני אירועים.

יובל שטייניץ: אנחנו מוצאים לנכון לצמצם בהתחלה כי באולם שמחה אתה שבוי במידה מסוימת.

יובל שטייניץ: לאירוע משפחתי אני בא עם ילדים, כולל ילדים קטנים.

יובל שטייניץ: יש פה צורך בריאותי שהוא חל בעיקר על ילדים ופעוטות, לכן אנחנו החלטנו להטיל את המגבלה הזו על אולמות שמחה וגני אירועים שמשמשים גם לאירועים משפחתיים, ולא על דיסקוטק שמי שרוצה יודע שהוא משלם כסף והוא יכול להיכנס לגיהינום של רעש.

יובל שטייניץ: יתכן ובעתיד אנחנו נחליט להרחיב את הצעת החוק.

דוד אזולאי: אין כוונה לפגוע באף אחד.

דוד אזולאי: אני כרגע דואג לציבור הרחב ואני בטוח שאתם איתנו בדעה הזו.

חיים בר: בהחלט, אבל איך אתה בודק רעש של 90 דציבל?

חיים בר: האם אתה תוציא הקהל החוצה?

דוד אזולאי: אני לא איש מקצוע ואל תשאל אותי שאלות כאלה.

דוד אזולאי: השאלות האלה צריכות להיות מופנות למשרד הבריאות ולמשרד לאיכות הסביבה משום שלהם יש את הכלים לבדוק את הדברים.

דוד אזולאי: אני לא מקפח את זכותם של התקליטנים ושל התזמורות במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אני מציע להם להגיש הצעה לוועדה.

דוד אזולאי: אנחנו נבחן את ההצעה הזו מול משרד הבריאות ומול המשרד לאיכות הסביבה ונגבש הצעת חוק שנביא אותה בפני הוועדה ואותה נאשר.

דוד אזולאי: אני רק מגביל את כל העניין הזה בזמן.

דוד אזולאי: אני לא רוצה שהעניין הזה יתפרס על פני זמן רב.

דוד אזולאי: אני מבקש שבתוך שלושה שבועות משרד הבריאות והמשרד לאיכות הסביבה יגבשו הצעה.

דוד אזולאי: נציגת משרד הפנים, את קודם דיברת על תקנות לגבי רשיון עסק.

דוד אזולאי: מבלי לפגוע, אני לא מוכן כרגע לתת לכם להביא תקנות, כי כולנו קראנו את הכתבות האחרונות בנושא רישוי עסקים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אנחנו לא רוצים להטיל עליכם עוד דבר שלא תבצעו אותו, ולכן אני מראש מעדיף שלא תעשו זאת.

אפרת דון יחיא: משרד הפנים הוא לא המפקח.

אפרת דון יחיא: הרישוי הוא הרשות המקומית.

אפרת דון יחיא: אתה צריך להיות מודע שאתה משתמש בחוק רישוי עסקים.

יובל שטייניץ: אני מציע ששלושת המשרדים יפנו אליי עם ההצעות שלהם לתוספות, תיקונים והשמטות לפני תום שלושת השבועות.

יובל שטייניץ: ואולי נגיע לנוסח מוסכם עם שלושת המשרדים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת שטייניץ, אני רוצה להסביר לך איך התהליך מתבצע בוועדה.

דוד אזולאי: אנחנו עובדים מול היועצת המשפטית של הוועדה.

דוד אזולאי: אתה כחבר הכנסת מגיש ההצעה, יכול לעבוד מול היועצת המשפטית.

דוד אזולאי: אנחנו מרכזים את כל החומר ומעבירים ליועצת המשפטית, והיא תשב איתך בעניין הזה.

דוד אזולאי: הצעתי אליכם היא שתגישו את ההצעה שלכם.

דוד אזולאי: אנחנו נעביר אותה למשרדים הנוגעים בדבר, ותוך שלושה שבועות נגבש הצעת חוק שפחות או יותר תהיה מוסכמת.

דוד אזולאי: אם לא, נביא זאת כאן לדיון ונקבל החלטה בהתאם.

דוד אזולאי: אם ישנם גורמים אחרים, שלא נמצאים כאן אפילו, אשר רוצים להגיש הצעה משלהם, זכותם לעשות זאת ולהעביר את הצעתם ליועצת המשפטית של הוועדה.

דוד אזולאי: אם נעשה זאת, אנחנו נוכל להתקדם עוד שלושה שבועות בהצעת החוק הזו.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.