ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 185, 2000-12-05 11:00

מקסים לוי: אנחנו דנים בהצעת חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות) לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מקסים לוי: דנו בקריאה ראשונה והצעת החוק עברה במליאה.

מקסים לוי: אני רוצה להזכיר שמדובר בחוק שלמעשה מפלה לרעה בין החינוך העצמאי לבין החינוך הממלכתי.

מקסים לוי: אם בחינוך הממלכתי-דתי מורה יכול לצבור את זמן כהונתו כשהוא הופך להיות ראש רשות, מורה בחינוך העצמאי לא יכול.

מקסים לוי: זה לא הגיוני וזה לא נכון, ודיברנו על כך בהכנה לקריאה ראשונה.

מקסים לוי: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת שמי שנוגע בדבר לא יכול להיות בדיון.

רחמים מלול: אני אצא, אבל בכל-זאת תעני לי על השאלות.

מקסים לוי: אני הסברתי את ההצעה ואמרתי שהיא לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אביטל שטרנברג: כל ההסדרים של הרציפות נועדו לעודד אנשים מהשירות הציבורי הגרעיני, משירות המדינה, מהצבא ומהרשויות המקומיות להיבחר.

אביטל שטרנברג: החינוך העצמאי בחר מרצונו לא להיות חלק מהחינוך הממלכתי.

אביטל שטרנברג: הוא נפרד, הליכי הפיקוח עליו הם שונים.

יהודית נאות: זה אומר שבכל מקרה אנחנו צריכים לסייג את זה כך שזה יחול רק על כל אלה שנבחרו לפני 1998 כי מ1998- ברשויות המקומיות יש פנסיה צוברת וצריך לכתוב את זה משמעותית.

יהודית נאות: אנחנו גורמים אפליה למי שהיום חדש.

יהודית נאות: מה עם מורי אורט, מורי בושמת, מורי רשת עמל, מורי האוניברסיטאות?

יהודית נאות: כולם מתוקצבים לפי חוק יסודית התקציב 3(א).

יהודית נאות: יש לנו פה בעיה כי אנחנו מתקנים לשלושה ומשאירים מאה שהם מופלים לרעה.

יהודית נאות: זאת לא חקיקה נכונה.

טלי רימון קפלן: לגבי החוק הזה.

טלי רימון קפלן: אנחנו בעד התיקון המוצע אלא שאנחנו רוצים לחדד נקודה אחת שחשוב שתופיע בתוך הצעת החוק.

טלי רימון קפלן: עד היום הרציפות היא מול רשויות, מול גופים מתוקצבים, מול מדינה וכולי, ופה אמנם מדובר בתאגיד שהוא מתוקצב על-ידי המדינה אבל זה עדיין תאגיד.

טלי רימון קפלן: זאת אומרת, הוא יכול מחר להפסיק להתקיים או לעבור לידיים אחרות.

יגאל ביבי: קחי כדוגמה את פרופסור נאות.

יגאל ביבי: נגיד שיש לה פנסיה מהטכניון והיא הייתה סגן ראש העיר, הורידו לה שליש מהפנסיה שלה וזה אחרי חמישים אחוז מס הכנסה כי אין לה רציפות.

יגאל ביבי: מורה בחינוך העצמאי בעשרים השנים האלה, הוא לא בקופה ציבורית ולא הורידו לו שליש מהפנסיה שלו.

יגאל ביבי: עכשיו הוא יחזיר גם את המס הכנסה רטרואקטיבית?

יגאל ביבי: זה גוף ציבורי.

יגאל ביבי: אני מקבל פנסיה מעיריית טבריה, מורידים לי שלושים אחוז.

יגאל ביבי: לאדם אחר יש פנסיה ממבטחים או במקום אחר לא ציבורי, לא מורידים לו שלושים אחוז.

יגאל ביבי: עכשיו תבואי ותאמרי שהוא נהנה בעבר מהטבות כשהוא לא היה מועסק על-ידי גוף ציבורי, עכשיו ניתן לו הטבות נוספות כשהוא מועסק על-ידי גוף ציבורי.

יגאל ביבי: אני אומר שבכל הפנסיה יש אבסורדים.

יגאל ביבי: מורה בתיכון עירוני נקרא גוף ציבורי ומורידים לו שלושים אחוז מהפנסיה שלו.

יגאל ביבי: מורה באורט או בחינוך העצמאי שזה לא גוף ציבורי, לא מורידים לו שליש.

יגאל ביבי: אתה אומר שהוא קיבל זכויות מסוימות ועכשיו ניתן לו זכויות נוספות.

יגאל ביבי: חברי הכנסת צריכים לעשות הרבה סדר, בעיקר אלה החדשים שסידרו אותם עם הפנסיות שלהם.

יגאל ביבי: אני אומר שיש אבסורדים בפנסיות.

יגאל ביבי: חבר כנסת עבד במדינה או בעירייה, היא ראש עיר, יכול לצבור שבעים אחוז עד גיל ששים.

יגאל ביבי: אדם שיש לו פנסיה מאה אחוז או שבעים אחוז במקום אחר, יכול לצבור פה 140 אחוז.

יגאל ביבי: אני אומר שהחוק הזה לא במקומו עכשיו, מה גם שהחינוך של ש"ס לא כאן, אורט לא כאן, רק החינוך העצמאי ולכן זאת אפליה.

יגאל ביבי: אל המעיין זה לא חינוך?

יגאל ביבי: אורט זה לא חינוך?

יגאל ביבי: לכן החוק הוא לא בסדר ואני מתנגד לו.

טלי רימון קפלן: אני מתייחסת לחוק הזה ולמלים שכתובות בחוק הזה ואני הפניתי את תשומת לב הוועדה שמכיוון שמדובר בתאגיד ובגוף שהוא לא מוכר על-פי החוק, והואיל והמדינה משתתפת בתקציבו, אנחנו מציעים שבסוף הסעיף יופיעו המלים "ובלבד שהמדינה תשתתף בחלק היחסי של גמלאותיו".

טלי רימון קפלן: גם היום המדינה משלמת את גמלאותיו.

אהרן עוזיאלי: לכן לפי דעתי לבוא היום ולהוסיף לזכויותיהם של נבחרים שזכו בעבר בפנסיה תקציבית כשהיום המצב לא קיים, זה פשוט לא יעלה על הדעת.

אהרן עוזיאלי: לא יכול להיות מצב שבו כאשר נבחרים חדשים בכלל לא יכולים לייצר לעצמם שום זכות לגבי העבר כי הם כבר נבחרים בפנסיה צוברת, איך פתאום אנחנו באים ומשנים איזה דברים ישנים ובאים להוסיף לקבוצה – ואני מדגיש – מאוד מאוד מסוימת, וזה נכון גם אם זה היה לגבי חברי כנסת על אף שהחקיקה הזאת לא מתייחסת לחברי כנסת אבל במהות זה יכול להגיע לאותו תיקון ולאותו דבר.

אהרן עוזיאלי: מדובר בחקיקה פרסונלית ומדובר באנשים מאוד מסוימים שהייתה להם את הסיטואציה הזאת, היום הם עדיין זכאים לפנסיה תקציבית מכוח זה או אחר ופתאום דווקא להם באים להוסיף כאשר חברו הנבחר החדש לא זכאי.

אהרן עוזיאלי: אני טוען שצריך לראות את כל הנושא של הסדרי פנסיה תקציבית וכל מה שהיה בזמנו כקופסה שחורה סגורה, לא נוגעים בזה לא לטוב ולא לרע, מה שהיה שם היה ולא מוסיפים.

אהרן עוזיאלי: זה פשוט לא הגיוני לייצר תוספות כעבר עובדים חדשים, נבחרים חדשים בכלל לא זכאים לשום דבר.

אהרן עוזיאלי: קל מאוד לבוא ולומר שאני בעד התיקון אבל אוצר המדינה ישלם.

מרגלית בוטרמן: הוויכוח הוא האם החינוך העצמאי נחשב המדינה או מוסדותיה.

מרגלית בוטרמן: רוב מורי התיכון מבוטחים בפנסיה צוברת ולא תקציבית.

זבולון אורלב: אני בעברי הייתי מנהל אגף כוח אדם בהוראה והייתי גם מנכ"ל משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי יש דין מיוחד לגבי עובדי החינוך העצמאי, היסטורית.

זבולון אורלב: המורים האלה, אף על פי שבזמן עבודתם הם אינם עובדי מדינה והם אינם מקבלים את משכורתם מן המדינה אלא מהתאגיד שקוראים לו החינוך העצמאי, בשעה שהם פורשים, הם גמלאי המדינה.

זבולון אורלב: כאמור, הם הופכים להיות גמלאי המדינה.

זבולון אורלב: אם צריך לחול עליהם, צריכים לחול עליהם כל הדינים שחלים על גמלאי המדינה.

זבולון אורלב: אני לא רואה שום הבחנה בין גמלאי של החינוך העצמאי לבין גמלאי של שירות המדינה.

יהודית נאות: אני אומרת שלפני שמעלים את זה לקריאה שנייה ושלישית אנחנו צריכים לברר.

מירי פרנקל-שור: עמל, אורט וכולם, זו פנסיה צוברת מקופות גמל.

מקסים לוי: אני מצביע.

מקסים לוי: מי בעד ההחלטה?

מקסים לוי: מי נגד?

מקסים לוי: ההצעה התקבלה ועוברת למליאה לקריאה שנייה ושלישית.

מקסים לוי: הרביזיה לא התקבלה.

מקסים לוי: החוק עובר למליאה.

מקסים לוי: אני מודה לכם.