ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 177, 2000-11-20 12:00

דוד אזולאי: בוקר טוב.

דוד אזולאי: אנחנו באיחור של חצי שעה.

דוד אזולאי: הצעת חוק כלי יריה (תיקון מס' 12) (חובת דיווח), התש"ס-2000, של חברת הכנסת ענת מאור.

דוד אזולאי: גם אם היא לא נמצאת, אנחנו נמשיך לקיים את הדיון.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזו עברה קריאה ראשונה ואפשר לומר שאת רוב הנושאים עברנו, תיקנו והיו כאן מספיק דיונים בנושא כדי להתקדם לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: אני מציע – אלא אם יש דברים כלליים שמישהו רוצה כאן להשמיע – אם לא, אנחנו ניגשים ישר להצעת החוק לקרוא סעיף-סעיף, ומי שיש לו מה להעיר – בבקשה.

דוד אזולאי: "הצעת חוק כלי היריה (תיקון מס' 12) (חובת דיווח), התש"ס-2000.

דוד אזולאי: הגדרות בחוק כלי היריה, התש"ט-1949 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 – אחרי ההגדרה "כלי יריה צבאי" יבוא: "מועמד לשירות" – אדם המבקש לשרת או המשרת באחד מהגופים המנויים בסעיף 5ב(א) בתפקיד המחייב נשיאת כלי יריה;" אחרי ההגדרה "מכל גז מדמיע" יבוא: ""מנהל משרד הבריאות" – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיכו לכך; "מנהל משרד העבודה והרווחה" – המנהל הכללי של משרד העבודה והרווחה או מי שהוא הסמיכו לכך;" "עובד סוציאלי" – כהגדרתו בחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996; "פקודת הצבא" – פקודות הצבא ופקודות כלליות אחרות כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955;"

רס"ן רוני פנחס: בדיקה נוספת שלנו העלתה שבחוק הזה מופיעות שתי התייחסויות נוספות, שני אזכורים נוספים, שמתייחסים לא ספציפית לפקודות הצבא, אבל המינוח שלהם דומה.

רס"ן רוני פנחס: מכיוון שאנחנו נדרשים להגדרה "פקודות הצבא" רק לעניין ההגדרה של קצין בריאות הנפש, נציע – הבקשה הראשונית היתה שלנו, אנחנו חוזרים בה – שלא תהיה הגדרה של פקודות הצבא בסעיף ההגדרות, ושרק בהגדרת קצין בריאות הנפש תהיה הפנייה לפקודות הרלוונטיות.

רס"ן רוני פנחס: בהגדרת קצין בריאות הנפש כמשמעותו בפקודות הצבא ייווסף: ובפקודות כלליות אחרות כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: מה אתה מציע להוסיף בהגדרות?

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: למחוק את "פקודות הצבא", ובקצין בריאות הנפש, לאחר המלים: כמשמעותו בפקודות הצבא" יבוא: "ובפקודות כלליות אחרות, כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955".

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: איפה אתה מכניס את המילה קב"ן?

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: קצין בריאות הנפש זה הקב"ן.

רס"ן רוני פנחס: זה מה שהציבור מתייחס אליו כאל קב"ן.

רס"ן רוני פנחס: "פקודות הצבא" יימחק, ובהגדרת קצין בריאות הנפש שמופיעה בפסקה (3) – שורה לאחר מכן – "כמשמעותו בפקודות הצבא", לאחר המלים האלה ייווספו המלים: "ובפקודות כלליות אחרות, כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955".

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: למעשה, כל ההגדרה פקודות הצבא – אנחנו מצמצמים אותה לקצין בריאות הנפש, פרט למילה פקודות הצבא שאנחנו מוחקים, נכון?

רס"ן רוני פנחס: מרים פרנקל-שור: לא.

רס"ן רוני פנחס: את כל ההגדרה מוחקים.

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: את ההגדרה פקודות הצבא נמחוק, כלומר אין בה צורך אם אנחנו מגדירים מהו קצין בריאות הנפש ומכוונים למקום הנכון.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: בסדר.

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: ואז לא נדרשים להגדרה של פקודות הצבא, היא יכולה רק לבלבל.

דוד אזולאי: אם כך, אנחנו מוחקים את כל מה שנקרא "פקודות הצבא" – את כל הקטע הזה, ואנחנו עוברים לפסקה (3).

דוד אזולאי: "(3) אחרי ההגדרה "פקיד רישוי" יבוא: ""קצין בריאות הנפש" – כמשמעותו בפקודות הצבא ובפקודות כלליות אחרות כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955".

דוד אזולאי: "2.

דוד אזולאי: במקום סעיף 11א לחוק העיקרי יבוא: חובת דיווח 11א.

דוד אזולאי: (א) רופא, פסיכולוג, קצין בריאות הנפש או עובד סוציאלי במערכת הבריאות, המטפל באדם, הסבור כי אם האדם יחזיק בכלי יריה יהיה בכך משום סכנה לאותו אדם או לציבור, יודיע על כך למנהל משרד הבריאות".

רס"ן רוני פנחס: יש לנו כאן הערה.

רס"ן רוני פנחס: יש הבחנה בסעיף 11א רבתי בין סעיף קטן (א) ל- (ב).

רס"ן רוני פנחס: ב- (ב), לגבי אדם שכבר מחזיק כלי יריה, ויש חשש למסוכנות כלפיו, יש צורך באפשרות למנכ"ל משרד הבריאות להעביר את המידע לאחד הגופים המנויים בסעיף 5ב(א): למשמר הכנסת, שב"ס, צה"ל וכו'.

רס"ן רוני פנחס: אנחנו ביקשנו שגם לגבי אדם שעוד לא מחזיק בכלי נשק, שלגביו לכאורה אין סמכות למנכ"ל משרד הבריאות להעביר את המידע, אלא אם כן הוא נדרש לכך פרטנית – נראה בהמשך בסעיף 11ב רבתי – עדיין הוא יהיה רשאי להעביר את המידע לצה"ל לגבי אוכלוסיות מסויימות, אני אסביר למה.

רס"ן רוני פנחס: הגדרת מועמד לשירות למעשה כוללת מבחינת צה"ל רק מי שמשרת בחובה ובקבע.

רס"ן רוני פנחס: מועמד לשירות ביטחון – אדם שעוד לא התגייס לצבא, בן 17 וחצי, 18, שנקרא לבדיקות, לא נכנס להגדרה של מועמד לשירות.

רס"ן רוני פנחס: גם אנשי מילואים שצפויים מדי רגע להיקרא לשירות – אני מניח שמדובר בסדר כוח של למעלה מעשרות אלפי אנשים – זו אוכלוסייה שהצבא לא יכול לפנות כל פעם לפני כל שירות מילואים למשרד הבריאות לבדוק אם יש לגביה הודעה, במיוחד לגבי בעלי תפקידים קרביים שיכולים להיקרא מהיום למחר, ויש הרבה אוכלוסיות כאלה.

רס"ן רוני פנחס: אין תמיד התרעה של 60 יום לקריאה למילואים.

רס"ן רוני פנחס: לפעמים יש אוכלוסיות שנקראות בפרק זמן מאד קצר.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: למשל?

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: הרבה אנשים, הרבה יחידות קרביות, הרבה בעלי תפקידים מיוחדים, הרבה אנשים שחתומים על חריגי קריאה – מזומנים למילואים לא בהתרעה של 60 יום, לא תמיד.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: זה עבורי חידוש.

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: אני לא מדבר על צו 8.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: אני לא מדבר על צו 8, אני מדבר על ימים כתיקנם, בשיגרה, יש מצבים שקוראים לאנשים למילואים לא בהתרעה מוקדמת?

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: קודם כל, יש מילואים חד-יומיים, מילואיים חודשיים שבהם ההתרעה היא הרבה יותר קצרה.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: בסדר, זה ידוע.

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: גם שם אנשים נקראים הרבה פעמים לצורך הפעלת נשק, לצורך רענון.

רס"ן רוני פנחס: שנית, יש אוכלוסיות שנקראות לפעולות מיוחדות, לגביהן אם יש פעולה מיוחדת וזה לא צו 8, זה לפי סעיף אחר בחוק שירות ביטחון, לא לפי סעיף 34 – לדוגמה: קבוצת חריגים שקבועה בסעיף 29ז לחוק שירות ביטחון, הם לא מזומנים בהתרעה של 60 יום, ולכן לגביהם גם משך המילואים הוא לא 40 יום.

רס"ן רוני פנחס: זהו משך מילואים קצר, יכול להיות חמישה-שישה- שבעה ימים, לצורך ספציפי.

רס"ן רוני פנחס: אנחנו רוצים שתהיה אפשרות כזו למנכ"ל משרד הבריאות לגבי אוכלוסיות – לא רק האוכלוסייה הזאת – כל המלש"בים, מיועדים לשירות ביטחון, אנחנו מעבירים לגביהם פרטים.

רס"ן רוני פנחס: היו"ר דוד אזולאי: מה זה מלש"בים?

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: מיועד לשירות ביטחון זה אחד שעוד לא נקרא להתייצב לשירות ביטחון.

רס"ן רוני פנחס: זה כל הצעירים, כל האוכלוסייה למעשה, 100,000 איש כל שנה.

רס"ן רוני פנחס: גלי בן אור: אני לא בטוחה, אבל אם אני יכולה להעיר.

רס"ן רוני פנחס: סעיף 11א הנוכחי בחוק כלי יריה היום מדבר על דיווח מהרופא למנכ"ל משרד הבריאות.

רס"ן רוני פנחס: גם כיום, 11א(א) לא מאפשר למנכ"ל להעביר...

רס"ן רוני פנחס: רס"ן רוני פנחס: התיקון העיקרי בחוק הזה זה לא רק עובדים סוציאליים.

רס"ן רוני פנחס: זה האפשרות שמנכ"ל משרד הבריאות יוכל להעביר לאותן רשויות שלא מחוייבות לפנות אליו לפני שהן נותנות נשק – אותן רשויות שקבועות ב- 5ב(א), הן יכולות לתת נשק לכל בן-אדם בלי לפנות בכלל למנכ"ל משרד הבריאות או לפקיד הרישוי.

רס"ן רוני פנחס: הן לא אמורות לדעת בכלל אף ידיעה, ומשרד הבריאות לכאורה – לכאורה אני אומר – לא מוסמך על פי החוק להעביר לגביהם את הידיעות.

דוברת: הוא יהיה.

דוברת: רס"ן רוני פנחס: היום לכאורה הוא לא מוסמך.

דוברת: אחד הסיכונים העיקריים כאן שתיאסר פניה לגבי כל בן-אדם, בעוד שלגבי גופים ביטחוניים כמו משמר הכנסת, כשבא אדם ואומר:

דוברת: אני רוצה לעבוד אצלכם, פונים פרטנית לגביו – אין שום בעיה.

דוברת: לא פונים.

דוברת: רס"ן רוני פנחס: אמורים לפנות.

דוברת: לפי הצעת החוק, יפנו.

דוברת: הרי לגבי אוכלוסיית המשרתים בצה"ל או אלה שצפויים לשרת בצה"ל, אל"ף הם לא נכנסים, רובם, להגדרת מועמד לשירות.

דוברת: מי שבקבע ובחובה נכנס להגדרה, אבל כל עשרות האלפים ויותר שנמנים על כוחות המילואים, לא נכנסים להגדרה מועמד לשירות.

דוברת: גם לא כדאי להכניס את זה להגדרה כי אנחנו רוצים את המידע לגביהם באופן יותר שוטף.

דוברת: אי אפשר לפנות פרטנית בכל רגע נתון לגבי כל מועמד לשירות.

דוברת: מדובר בקבוצה מאד גדולה, שלאו דווקא ניתן לבדוק אותה 60 יום מראש, במיוחד במצב כמו היום שהם יכולים להיקרא מהיום לעוד שלושה ימים.

דוד אזולאי: משרד הבריאות, יש התנגדות לדרישת הצבא?

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: יש כאן איפשהו קצת ערבוב של תחומים.

דוד אזולאי: קודם כל, חלק מהבעיה שנמצאת כאן לחברי זה הגדרה של מועמד לשירות בהצעת חוק כלי יריה, לעומת הגדרת יוצא צבא בחוק שירות בטחון, כשלהזכיר שחוק שירות בטחון הוא היום מקור סמכות קיים לצבא לדרוש את המידע על כל יוצא צבא, שזה כולל מלש"ב, קבע, סדיר ואנשי מילואים.

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: אבל עדיין לטעמכם, זה לא מאפשר לכם להעביר את תוכן הידיעה עצמה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: נכון.

דוד אזולאי: זה לא שהיום לגמרי אין לכם סמכות לדרוש, אלא אתם מבקשים... מרים פרנקל-שור: לעגן את זה בחקיקה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: לא.

דוד אזולאי: להרחיב את זה מעבר למה שהם רשאים היום לקבל לפי חוק שירות בטחון, שלא מתייחס להודעות מטפל לפי חוק כלי יריה.

דוד אזולאי: כלומר, הוא מבקש כאן איזושהי הרמוניזציה בין החיקוקים השונים.

דוד אזולאי: זה פן אחד.

דוד אזולאי: הפן השני – המבנה שמוצע כאן בסופו של דבר הוא מבנה שיש בו הרבה מאד טעם, למרות שאפשר כמובן לטעון גם למבנים אחרים, שכשאנחנו מקבלים הודעת מטפל, אם אנחנו לא יודעים איפה האיש הזה מחזיק נשק, לא ייתכן שנתחיל להפיץ ידיעות בכל המערכת: לצבא, לשב"ס, למשמר הכנסת ולמשטרה לשאול את כולם האם האיש משרת.

דוד אזולאי: לכן, המבנה שהוצע כאן הוא שברגע שתבוא אלינו פנייה, אנחנו נודיע: כן, יש לנו מידע.

דוד אזולאי: מה שחברי בעצם רוצה, שברגע שנקבל הודעת מטפל, הוא רוצה להיות חריג, הוא רוצה שישר נפנה אליו ובעצם נשאל אותו האם האיש הזה הוא יוצא צבא.

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: אני מקווה שתהיה העברת נתונים מצה"ל לגבי אותן אוכלוסיות שנמנות על הקבוצות האלה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: אבל הבעיה שלך היא לא בהעברה השוטפת.

דוד אזולאי: הבעיה שלך...

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: היא פרטנית.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: הבעיה שלך היא בהודעות מטפל, בפרטנית – פלוס אתה רוצה את האיחוד של ההגדרות של יוצא צבא בחוק שירות בטחון ומועמד לשירות.

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: אני מסביר למה האוכלוסיות האלה הן קצת שונות.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: ברמה של ההגדרות השוטפות, אתה צריך שההגדרה בחוק כלי יריה תתאם את ההגדרה שלך בחוק שירות בטחון.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: היות שחברת הכנסת ענת מאור הצטרפה אלינו עכשיו והיא מגישת הצעת החוק, אני מבקש שבקצרה תכניס אותה לעניין.

דוד אזולאי: כאן צריך לחשוב על הבקשה שלכם.

דוד אזולאי: אתם בעצם באים ומסמנים בחור צעיר שהולך להתגייס.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: או מבוגר.

דוד אזולאי: בכל גיל.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי:

דוד אזולאי: אותי כרגע מעניין אותו בחור בן 17 שהולך להתגייס לצבא וכבר מסמנים אותו, הוא כבר נכנס עם איזשהו כתם או בעייתיות.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: כבר היום, לגבי מועמד לשירות על פי חוק שירות בטחון, הצבא רשאי לפנות ולדרוש מידע.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: והוא מקבל את המידע.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: והוא מקבל את המידע.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: אז למה אתה רוצה לעגן את זה בחקיקה?

דוד אזולאי: מרים פרנקל-שור: אבל אתם לא מעבירים את זה באופן שוטף לגבי כולם.

דוד אזולאי: רק לגבי מועמד ספציפי.

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: בחוק הזה, אחד התיקונים העיקריים שבו שהוא מאפשר – הוא לא מאפשר, זו למעשה דרישה מאד הגיונית – פקיד רישוי שרוצה לתת רישיון פונה למנכ"ל משרד הבריאות.

דוד אזולאי: מעבר לפקיד הרישוי יש מספר גורמים במדינה שיכולים לתת נשק בלי לעבור את תהליך ההרשאה הזה של פקיד הרישוי – אותם גופים שמנויים בחוק כלי יריה בסעיף 5ב(א), שזה: צה"ל, משמר הכנסת, שב"ס, משטרת ישראל למיטב זכרוני.

דוד אזולאי: אותם גורמים שמקבלים בקשה של מועמד לשירות, לגביהם זה יותר פשוט.

דוד אזולאי: בא אדם, רוצה להתקבל למשמר הכנסת, מדובר באחד מ- 10,000 אנשים.

דוד אזולאי: למשמר הכנסת אין בעיה לפנות למנכ"ל משרד הבריאות, פרטנית לגבי אותו בן-אדם, לקבל את המידע.

דוד אזולאי: לא הגיוני שמשרד הבריאות יעביר למשמר הכנסת כל ידיעה שהיא, כי רוב האנשים בכלל לא רלוונטיים לבדיקה הזו.

דוד אזולאי: ענת מאור: ברור.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: ואתם נותנים את המידע הזה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: היום למשמר הכנסת לא.

דוד אזולאי: ענת מאור: לפי החוק המוצע, כן.

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: אני לא מבקש ללכת עשרה שלבים קדימה.

דוד אזולאי: לגבי צה"ל אני מבקש שלב אחד קדימה – שמעבר לכך שצה"ל אמור לפנות פרטנית ולהעביר את רשימת האנשים שצפויים לקבל נשק, שגם תהיה חפיפה מצד משרד הבריאות שכשמקבלים הודעת מטפל, יעבירו אותה ויבדקו אם היא רלוונטית לצהל – בשיתוף עם צה"ל – מהסיבה הפשוטה שיש חלק מהקבוצות שעשויות לקבל נשק מטעם צה"ל שאי אפשר לבדוק אותן 60 יום מראש.

דוד אזולאי: יש כאלה שיכולים תוך שלושה-ארבעה ימים להיקרא למילואים.

דוד אזולאי: הודעת מטפל יכולה להינתן כל רגע נתון, היא לא ניתנת שנה מראש.

דוד אזולאי: עכשיו יש הודעת מטפל, מחר אני רוצה לקרוא לו למילואים, אני לא יודע אם יש הודעת מטפל לגביו.

דוד אזולאי: אני צריך לדעת את זה ברגע שהיא ניתנת, יום-יומיים לאחר מכן, לא חודשיים לאחר מכן.

דוד אזולאי: זו גם לא פגיעה בפרטיות שלו מעבר למה שהיא תיפגע.

דוד אזולאי: ..

דוד אזולאי: מרים פרנקל-שור: כלומר אתה רוצה להעביר את נטל ההעברה.

דוד אזולאי: במקום שאתה תפנה לשרונה ותשאל, אתם רוצים באופן גורף שהיא תעביר .

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: אני לא מוריד את האחריות מצה"ל.

דוד אזולאי: צה"ל גם יפנה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: אבל לא על כל אשפוז, רק על הודעות מטפל.

דוד אזולאי: על כל הודעת אשפוז אני לא יכולה, אני לא אעמוד בכך.

דוד אזולאי: בתיה ארטמן: על הודעת מטפל.

דוד אזולאי: דוברת: כן, על הודעת מטפל.

דוד אזולאי: אם המטפל מודיע למנכ"ל משרד הבריאות, הם רוצים שמנכ"ל משרד הבריאות יעביר את זה באופן אוטומטי לכל הגופים שמנויים ב- 5ב.

דוד אזולאי: ענת מאור: לא לכל.

דוד אזולאי: רק לצבא.

דוד אזולאי: סליחה, רק לצבא.

דוד אזולאי: דוברת: מה ההבדל?

דוד אזולאי: ענת מאור: הבדל גדול מאד.

דוד אזולאי: קודם כל אני רוצה לציין שאנחנו השקענו הרבה עבודה על החוק בין קריאה טרומית לקריאה ראשונה, אבל בוודאי שלא רק פורמלית חשוב לנו לקיים את הדיון – גם אם שומעים דברים נוספים.

דוד אזולאי: אני חושבת שהחוק שיצא, הוא יצא מאד מאד טוב למרות שאני מזכירה לנציגת משרד הפנים שהחוק זה רק סעיף אחד.

דוד אזולאי: אני התפשרתי על סעיף - זה רק סעיף 2 בהצעה המקורית שלי.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול והעיקר לרוח הדברים, שמשרד הפנים התחייב בפני הוועדה- לא רק בפניי – שאת התיקון הגורף לחוק כלי יריה הוא יכין – אינני זוכרת את לוח הזמנים – ואני חושבת שחשוב מאד שהוועדה תשמע שוב מתי משרד הפנים מתכוון לטפל בחוק כלי יריה, כי אני רוצה להזכיר שזהו קטע אחד, למרות שהוא שינוי טוב מאד.

דוד אזולאי: שנית – התייחסות לעניין עצמו.

דוד אזולאי: אני נוטה מאד לקבל את זה ואני רוצה לשמוע דעות.

דוד אזולאי: קודם כל, המציע לא אמר לכל הגורמים, הוא ציין בדיוק מה ההבדל בין צבא לבין משמר הכנסת, משטרה ואחרים.

דוד אזולאי: צבא זה כמעט 100% מהבנים שלנו, כולל הבעלים שלנו, וכל הגורמים האחרים אלה אנשים שבאים לעבוד ואז אין בעיה לשאול לגביהם כמעט על כל מקרה פרטני שבא להתקבל לעבודה.

דוד אזולאי: למה אני חושבת שיש בכך היגיון?

דוד אזולאי: הרי אנחנו חיים כל הזמן בצורך לאזן בין זכויות הפרט, שהן מאד חשובות לכולם, לבין להגן כפי שנאמר בסעיף 2.11א – לגבי אדם שמחזיק כלי יריה מפני סכנה לעצמו או לזולתו.

דוד אזולאי: אני באה ממערכת החינוך ויש חוק שהלוואי שהייתי מצליחה להעביר – משנת 1992 אני עובדת על חוק אחד: כל העבירות הפליליות הקטנות – אדם "סחב" בכלבו, באיזו חנות בעיר, או עישן פעם אחת סמים – זה הכל רשום, לצערי הרב.

דוד אזולאי: והצבא, בעוונותיו הרבים, ומדינת ישראל, לא מחייבת אותו לבטל את כל הרישומים המוקדמים לחלוטין, כלומר לתת לכל נער ונערה להתחיל את גיל 18 עם דף חלק ולעזוב את משובות הנעורים.

דוד אזולאי: זה קטע אחד שאני חושבת שהוא פגיעה קריטית בילדים שלנו, שאנחנו לא עושים את זה.

דוד אזולאי: עשו בעקבות הצעות החוק כמה תיקונים חשובים, אבל לא מספיקים.

דוד אזולאי: מצד שני, אני יודעת על חניכים שלי, שאחד מהם לצערי הרב נכה קשה כי ניסה להתאבד, ואני יודעת על כאלה שפגעו באחרים.

דוד אזולאי: לכן, בצבא הוא מקבל את הנשק.

דוד אזולאי: אם הפסיכולוג לא איתר בזמן האבחון – הרי כולנו יודעים על תהליך הגיוס – איך הוא יכול על כל אחת ואחד לשאול.

דוד אזולאי: אם יש מידע מפורש – אם אני קוראת נכון – מה הצבא מבקש: רופא, פסיכולוג, קצין בריאות הנפש או עובד סוציאלי במערכת בריאות, המטפל באדם...

דוד אזולאי: סבור כי האדם יחזיק בכלי יריה יהיה בכך משום סכנה", זאת אומרת מבקשים מידע שאמנם הוא פרטי אבל המקרים מאד קיצוניים שהוא באמת מסכן את עצמו, קרי חשש להתאבדות.

דוד אזולאי: ..

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: מה שמבקש הצבא – תמשיכי הלאה – יודיע על כך למנהל משרד הבריאות.

דוד אזולאי: ענת מאור: שמשרד הבריאות יודיע לצבא.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, במקרה שבאמת יש חוות דעת מקצועית שהאדם הזה מסוכן – או לעצמו – קרי החניך שלי, שאני יודעת שכבר לצערי הרב לא הצלחנו לבלום.

דוד אזולאי: הרי אילו אני הייתי חשה בכך כמחנכת לשעבר, אני חושבת שזה מידע שזה מזיק אם לא מעבירים אותו.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: אבל נציגי משרד הבריאות טוענים שזו הצעה מדי גורפת שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בה.

דוד אזולאי: זה אומר שכל אחד שמטופל, ההוראה תועבר מיד לצבא.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: יש כאן הבחנה בין הודעות מטפל, שזה בכל אופן אירוע קצת יותר חריג, קצת יותר דרמטי וקצת יותר נדיר, לבין הודעה על אשפוז.

דוד אזולאי: גם האשפוזים זה במסגרת החלפת המידע השוטפת – הצבא לא מתנער מחובתו באופן שוטף לבצע הגבלות.

דוד אזולאי: מי שמועמד לשירות, הוא בודק לפני שהאדם משרת, באופן שוטף ותקופתי בודקים לגבי כלל המשרתים, אבל מה שהצבא כאן מבקש שלמקטע הקטן הזה של הודעת מטפל – הודעת מטפל בלבד – שמשרד הבריאות לא ימתין לפנייה היזומה של הצבא, אלא לפני כן ישאל אותו האם זה רלוונטי.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: מה מונע מכם לעשות את זה?

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: לא מונע, זאת אומרת החשש בסופו של דבר זה מסירת מידע עודף.

דוד אזולאי: לצורך העניין, ברמה התיאורטית אין הבדל בין צבא, משטרה, שב"ס, משמר הכנסת.

דוד אזולאי: ענת מאור: יש.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: לא נראה שיהיה מקובל על המחוקק שברגע שמשרד הבריאות מקבל הודעת מטפל, הוא מפיץ בתפוצת נאטו הזאת שאילתה לכל הגופים האלה ושואל אותם האם זה רלוונטי.

דוד אזולאי: ענת מאור: לא.

דוד אזולאי: גם לא צריך כי משמר הכנסת יכול, על כל אחד שהוא מראיין, לבקש את המידע.

דוד אזולאי: דוברת: אבל אם הוא כבר משרת אצלו והוא כבר נתן לו נשק.

דוד אזולאי: ענת מאור: אם הוא משרת, זה לא עובר אוטומטית?

דוד אזולאי: בתיה ארטמן: רשאי.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: אנחנו גם לא יודעים שהאיש הוא בצבא או שהוא עתיד להתגייס למילואים.

דוד אזולאי: בואו נהיה ריאליים – אם אני מקבלת הודעת מטפל שבה אומרים לי: האיש הזה הוא שוטר, יש לו נשק והוא מסוכן...

דוד אזולאי: ענת מאור: אז את מעבירה.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: בואו נקווה שהשכל הישר ישתלט עלי ואני אפנה למשטרה, גם אם בחוק כתוב בעצם שאני צריכה להמתין שהמשטרה תפנה אלי.

דוד אזולאי: באמת, בואו נהיה ריאליים בקטע הזה.

דוד אזולאי: השאלה היא מה בשגרה.

דוד אזולאי: בשגרה אני מקבלת הודעת מטפל, אני לא יודעת אם הוא מחזיק או יחזיק.

דוד אזולאי: אני יודעת שהוא מחזיק רק כשהוא מגיע אלי עם הנשק או שהוא מגיע אלי כמטפל ומספר לי שהוא עובד בחברת שמירה.

דוד אזולאי: ענת מאור: אבל את יודעת שכל נער בן 16, אילולא היתה תופעת ההשתמטות, ב- 100% הוא יחזיק.

דוד אזולאי: שרונה עבר-הדני: שוב, לפי ה"יחזיק" אני בכלל לא אמורה למסור לאף אחד עד שלא פונים אלי.

דוד אזולאי: רק לגבי ה"מחזיק" יש לי שיקול דעת למסור כאשר פונים אלי.

דוד אזולאי: מה שהצבא אומר, שבין אם זה "מחזיק" ובין אם זה "יחזיק", בגלל ההסתברות הסטטיסטית שזה מישהו שהוא רלוונטי – הסתברות שהיא הרבה יותר גבוהה כשמדובר ביוצאי צבא לעומת כל גוף אחר – הוא מבקש את הרשות שייקבע שמשרד הבריאות יוכל לפנות.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: למה שהצבא לא יפנה למשרד הבריאות ויבקש?

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: הצבא, למיטב הבנתי, כל חודש פונה לגבי כל האוכלוסיות האלה למשרד הבריאות.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: אז מה הבעיה?

דוד אזולאי: רס"ן רוני פנחס: יש אנשים שיפלו בתוך אותם שלושה שבועות, בתוך אותו פער זמנים, שבמסגרתו הם עשויים להיקרא למילואים לדוגמה, לקבל נשק, בטרם שהספקנו לעשות את הבדיקה החוזרת חודש לאחר מכן.

דוד אזולאי: היו"ר דוד אזולאי: החשש שלי כאן

דוד אזולאי: שאנחנו נקבל את ההצעה שלך, משרד הבריאות לא יוכל לעמוד בכך, והתוצאה תהיה שחוקקנו חוק שלא יוכלו לעמוד בו, אז מה הועילו חכמים בתקנתם.

דוד אזולאי: רס"ן ד"ר גדי לובין: אין הרבה.

דוד אזולאי: כמה הודעות מטפל יש?

דוד אזולאי: אני רוצה להעיר הערה ולחזק את מה שאמרה חברת הכנסת מאור.

דוד אזולאי: ענת מאור:

גדי לובין: אני רוצה לחזק את הנושא של הודעת מטפל מבחינת המשמעויות שלה.

גדי לובין: צריך להבין שכשמטפל מחליט החלטה כזאת לגבי הודעה, זאת החלטה מאד מאד דמרטית, מפני שהוא כאן שובר איזשהו קוד אתי לגבי מערכת יחסים שלו והדיסקרטיות שלו עם המטופל, שיש לו את הצידוק – גם מבחינת החוק, גם מבחינה אתית וגם מבחינת מהלך הטיפול – אך ורק כאשר הוא מתרשם ממסוכנות אותנטית ובסבירות גבוהה יחסית מיידית.

גדי לובין: זאת אומרת זו לא החלטה כלאחר יד של המטפל, ולכן גם אין הרבה הודעות מטפל.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: אתה משאיר את זה לשיקול דעת משרד הבריאות שהוא יחליט על כך?

גדי לובין: רס"ן ד"ר גדי לובין: אני שואף לדעת מזה, ובמהירות האפשרית.

גדי לובין: הקצב שלי היום זה פעם בחודש.

גדי לובין: אני שואף לטייב את הפלח הזה של הודעות המטפל, לאו דווקא נושא של מאושפזים, אבל הפלח של הודעות המטפל יש בזה משום דחיפות מן הטעם שציינתי.

גדי לובין: דניאלה נהון: אני רוצה להציג נתונים.

גדי לובין: שרונה עבר-הדני:

גדי לובין: גברת דניאלה נהון היא מנהלת המחלקה למידע והערכה במשרד הבריאות והיא אחראית בפועל על המחשוב.

גדי לובין: דניאלה נהון: ב- 1999 היו 1,150 הודעות מטפל, כשמהן 882 מצה"ל, זאת אומרת שכרגע, עד השינוי בחוק, רוב הודעות המטפל מגיעות מצה"ל, כך שאני לא צריכה להחזיר להם את ההודעות שלהם, אלא רק על האחרות אולי אני אצטרך להודיע להם, כלומר אם השינוי הזה יעבור.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: הפער הוא 25% בערך.

גדי לובין: ענת מאור: אם כך, זה 300 כל שנה.

גדי לובין: דניאלה נהון: אלה נתונים מה יקרה אם אכן התיקון הזה יעבור.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: יש כאן כ- 25% שהם בעצם הסיכון.

גדי לובין: ענת מאור: 300 מקרים בשנה, זה לא מעט.

גדי לובין: מרים פרנקל-שור: יש לכם איזשהו מעקב מה קרה עם 300 המקרים האלה שהגיעו מצה"ל?

גדי לובין: ענת מאור: שלא הגיעו ולא דווח עליהם.

גדי לובין: האם קרה מקרה התאבדות מתוך ה- 300 האלה, האם מקרה רצח?

גדי לובין: דניאלה נהון: אנחנו מודיעים למשרד הפנים, כך שבאופן אוטומטי זה כן.

גדי לובין: גלי בן אור: גם לצה"ל.

גדי לובין: דניאלה נהון: לצה"ל כרגע זה לא כתוב בחוק שצריכים להודיע.

גדי לובין: גלי בן אור: על הודעות מטפל כיום אתם לא מעבירים מידע לצה"ל?

גדי לובין: ענת מאור: למשל החייל מדימונה.

גדי לובין: אני רוצה להזכיר מקרים חיים.

גדי לובין: גלי בן אור: החוק כותב: "מצא המנהל כי מי שנמסרו לגביו פרטים כאמור בסעיף קטן (א) נמסרה הודעה לפי סעיף 11א, יודיע את זה לפקיד הרישוי.

גדי לובין: " הרי כל הסדר העברת המידע בין משרד הבריאות לצה"ל זה יציר כפיכם, אין לכך אסמכתא.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: אז אנחנו רוצים לעגן את זה בחוק, זה העניין.

גדי לובין: שרונה עבר-הדני: ההודעה על אשפוזים זה מעוגן בחוק שירות בטחון.

גדי לובין: על הודעות המטפל זה על פי חוות דעת של מני מזוז שהנושא הזה הועלה בפניו.

גדי לובין: גלי בן אור: שאתם מעבירים, אתם אמורים להעביר.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: את הידיעה, לא את תוכנה.

גדי לובין: רק את עצם הקיום שלה.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: הבעיה שלנו היא לגבי ה- 25% האלה, כשאם אנחנו מדברים על איזשהו ממוצע שנתי, מדובר על כ- 300.

גדי לובין: מה קורה עם ה- 300 האלה לאחר שזה חזר אליכם, מה אתם עושים עם זה?

גדי לובין: שרונה עבר-הדני: הוויכוח כרגע מתמקד בשאלה תוך כמה זמן השלוש מאות ומשהו הודעות האלה מגיעות לצבא.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: בסופו של דבר זה מגיע לצבא.

גדי לובין: שרונה עבר-הדני: זה יגיע, וכאן השאלה רק אם זה יגיע בפער של חודש או שזה יגיע בפער קצר יותר.

גדי לובין: זה כל הוויכוח שכרגע נמצא על הפרק.

גדי לובין: ענת מאור: זה לא כל, זה המון.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: ואם נעגן בחקיקה שהמידע הזה יהיה חייב להגיע – בואו נקבע תוך שבוע ימים.

גדי לובין: ענת מאור: מיידית.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: האם זה יפתור את הבעיה?

גדי לובין: דניאלה נהון: זה אפשרי בממדים האלה, כרגע.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: אם כך, אני מציע להשאיר את זה.

גדי לובין: תנסחו את זה אתם.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: יש לי הצעה לנוסח וגם הערה קטנה.

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: ההצעה הקודמת שלך היא ארוכה מדי, זה לא נראה לי.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: לעניין הניסוח או לעניין התוכן שלה?

גדי לובין: היו"ר דוד אזולאי: גם לעניין התוכן.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: אני מציע להוסיף ל- 11א(א) – לאחר "יודיע על כך למנהל משרד הבריאות" – ורשאי המנהל להעביר את הידיעה לצבא הגנה לישראל אם היה אותו אדם מיועד לשירות בטחון או יוצא צבא.

גדי לובין: יש לי התייחסות לאוכלוסייה נוספת.

גדי לובין: שרונה עבר-הדני: זה חוזר לכך שאני צריכה לשאול אותו.

גדי לובין: גלי בן אור: בדיוק.

גדי לובין: איך מנכ"ל משרד הבריאות יידע אם הוא מיועד לשירות?

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: מיועד לשירות פחות בעייתי כי מיועד לשירות לא מתגייס למחרת, אבל אנשי מילואים יותר בעייתי מבחינתי .

גדי לובין: גלי בן אור: אז איך אתה רוצה שמנכ"ל משרד הבריאות יידע?

גדי לובין: בתיה ארטמן: מה הבעיה?

גדי לובין: הוא יגיד: יש לי מידע ממטפל, תבדקו.

גדי לובין: דוברת: אנחנו לא צריכים להיכנס לאיך יעשו את זה טכנית.

גדי לובין: שתהיה להם סמכות.

גדי לובין: ענת מאור: כמה זמן זה?

גדי לובין: במחשב בודקים בשנייה.

גדי לובין: גלי בן אור: ברגע ששואלים אותך אם משה כהן הוא רלוונטי, מספר תעודה כך וכך, למה שואלים אותך במסלול הזה?

גדי לובין: כי יש הודעת מטפל.

גדי לובין: עצם העובדה שיש הודעת מטפל זו פגיעה בפרטיות.

גדי לובין: ענת מאור: למה זו פגיעה בפרטיות אם הוא מסכן את חייו ואת חיי זולתו?

גדי לובין: הרי אם הוא שואל, את נותנת לו את המידע.

גדי לובין: למה אם אדם מסכן את הזולת ויכול לירות זו פגיעה בפרטיות?

גדי לובין: בתיה ארטמן: שזה לא יהיה רק על פי פנייה של מבקש, אלא שיהיה רשאי לפי שיקול דעתו להעביר את זה.

גדי לובין: ענת מאור: יהיה חייב, לא רק רשאי.

גדי לובין: גלי בן אור: אין דבר כזה לפי שיקול דעתו.

גדי לובין: כפי שרוני מנסח זאת עכשיו, רשאי יהיה על פי שיקול דעתו להעביר על מיועד לשירות או יוצא צבא – איך שתגדיר את זה.

גדי לובין: הפראזה הזאת היא כבר לא לפי שיקול דעתו, היא תחייב את רוני בכל מקרה למסור מידע למשרד הבריאות כדי שמשרד הבריאות יידע מיהם האנשים האלה.

גדי לובין: בתיה ארטמן: או ההפך.

גדי לובין: המטפל קיבל הודעה על מישהו.

גדי לובין: הוא יוצא מתוך הנחה שהוא בגיל שיכול להיות שהוא משרת בשירות המילואים והוא יפנה לצבא ויגיד: לי יש מידע על אדם, תבדקו אם הוא רלוונטי לגביכם.

גדי לובין: ענת מאור: בדיוק כך.

גדי לובין: זה התהליך שחייב להיות.

גדי לובין: גם לא רשאי, למה רשאי?

גדי לובין: זה חייב להיות.

גדי לובין: רס"ן רוני פנחס: אני מבין שההליך היום שהצבא ממילא כל חודש מעביר סרט עם הנתונים של כל האוכלוסיות הרלוונטיות, אז לגבי אותן 12 או 15 הודעות שמתקבלות כל חודש, שהצבא טרם הספיק לקבלן במסגרת אותו תאריך חודשי, אז שמשרד הבריאות יסתכל אם הן רלוונטיות לצבא.

חנה זיכל: אם אנחנו לא סוגרים את כל הקצוות שכל המידע מגיע למי שצריך להגיע – אז אין שום טעם בכל הדבר הזה.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     	רוני, אני מבין שבכל מקרה את המידע הזה אתה מקבל.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  	במוקדם או במאוחר, זה העניין.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     	אתה מקבל את המידע?

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  	אמור לקבל את המידע, כן.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     	מה זה אמור?

חנה זיכל: אתם מקבלים את המידע הזה בסופו של דבר?

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  	כן.

חנה זיכל: רס"ן ד"ר גדי לובין:     	התשובה היא כן.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     	אם בכל זאת אתם מקבלים, הבעיה שנותרה כאן זו בעיית הזמן.

חנה זיכל: משרד הבריאות טוען תוך חודש ימים, חברת הכנסת ענת מאור טוענת שחודש ימים זה הרבה זמן, והזמן הזה יכול להיות קריטי.

חנה זיכל: אני מציע שאנחנו נקבל החלטה שלגבי הניסוח, לגבי מועד הזמן תוך כמה זמן זה יועבר- אני לא רוצה להיכנס לזה בחוק ולהגדיר תוך שבוע ימים, אני לא יכול לעשות דבר כזה.

חנה זיכל: אני מציע שתהיה איזושהי הנחייה: במהירות האפשרית, בהקדם האפשרי.

חנה זיכל: תמצאו את הניסוח המשפטי בהגדרה, כשאני אומר בהקדם האפשרי למה אני מתכוון – האם אני מתכוון לשבוע, לעשרה ימים או לשבועיים.

חנה זיכל: אני בתחילה חשבתי שהמידע הזה כלל לא מגיע, ואז החשש שלי היה – מה אנחנו הולכים לפגוע באותו אדם שהוא עדיין בגדר מטופל, אבל המידע הזה בכל מקרה מגיע.

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     הוא  יגיע.

חנה זיכל: זו רק שאלה של זמן.

חנה זיכל: ענת מאור:     אדוני היושב-ראש, ברשותך אני רוצה להצטרף אליך להגדרת המטרה אבל לא להצעת הניסוח.

חנה זיכל: הגדרת הבעיה היא מוסכמת.

חנה זיכל: אין כאן פגיעה בפרטיות, שכן אם הצבא היה שואל, הוא ממילא היה מקבל את הנתונים,  והוא מקבל.

חנה זיכל: לעומת זאת, יש כאן לגבי 300 מקרים כל שנה – נכון להיום, מי יודע אם זה לא יגדל – נקודה קריטית שיכול להיות שהמידע  יעבור, אבל איך אומרים: הניתוח הצליח אבל החולה מת, ואת זה חובתנו לבלום.

חנה זיכל: לכן, מה שאני מבקשת זה לא עניין של הגדרת זמן.

חנה זיכל: ההליך חייב להיות הפוך – על פי פניית הצבא.

חנה זיכל: איך לנסח – את זה תפתור היועצת המשפטית.

חנה זיכל: קרי, ברגע שמשרד הבריאות מקבל מידע מטפל שאדם שמחזיק בכלי היריה, יש בו סכנה לאדם או לציבור, בשני מצבים הוא חייב להעביר ביוזמתו את המידע, ממש חייב ולא רק רשאי.

חנה זיכל: ראשית, אם הוא יודע בעליל שהוא עובד בכנסת או במשטרה וכו', אסור שזה יישאר אצלו בלב.

חנה זיכל: אם הוא לא יודע, הוא לא יכול לשאול את כל הגופים כל הזמן.

חנה זיכל: שנית – לצבא, כי בצבא הסיכוי שהוא יהיה חייל משרת הוא 90% או 85%, אני מקווה שמספר המשתמטים הוא לא גדול מזה.

חנה זיכל: במצב של 85% מהציבור, צריך להעביר את המידע.

חנה זיכל: איך לנסח את זה – בכך אני סומכת על הייעוץ המשפטי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     הנוסח של רוני מתאים לך.

חנה זיכל: ענת מאור:     בהחלט.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     מה שהיושב-ראש התכוון, שהוא רוצה לנסח את הזמן שבו הוא צריך להעביר מידע.

חנה זיכל: אני לא רוצה להיכנס לנהלי העבודה בין משרד הבריאות לצבא.

חנה זיכל: ענת מאור:     גם אני.

חנה זיכל: הניסוח של רוני, באישור שלך הסופי.

חנה זיכל: דוברת:     אבל רוני מדבר רק על הצבא.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני לא.

חנה זיכל: אני מדברת על הצבא, והשאר אני לא יודעת איך לנסח.

חנה זיכל: זה ברור לי שאם יודעים באופן מודע, ברור, שהוא עובד באחד מהגופים, צריכים גם להעביר להם אוטומטית.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     רוני, מה קורה ברגע שאתה מבקש את המידע ממשרד הבריאות?

חנה זיכל: תוך כמה זמן המידע הזה עובר אליך?

חנה זיכל: רס"ן ד"ר גדי לובין:     אם אנחנו מבקשים – יכול להיות שעות, או אפילו ON LINE, בטלפון לפעמים.

חנה זיכל: גלי בן אור:     שיבקשו כמה שהם צריכים.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  את רוצה שכל יום נעביר סרט מגנטי עם 300,000 נתונים?

חנה זיכל: ענת מאור:     את כל ה- 300,000 כל הזמן?

חנה זיכל: זה ממש לא מובן, איך הם יכולים להעביר את זה כל דקה?

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  יש רשימה של 300,000 איש שאנחנו מעבירים שמית כל חודש.

חנה זיכל: משרד הבריאות מקבל את הרשימה, עושה את הבדיקה שלו.

חנה זיכל: אנחנו לא נעביר כל יום את אותם 300,000 איש כי זו אותה דרישה שמועברת, יש את השמות אצלם.

חנה זיכל: ברגע שהם מקבלים ב- 15 בחודש הודעת מטפל לגבי אחד מהם, הם יודעים שאולי ב-1 בחודש לאחר מכן אנחנו נפנה עם אותה רשימה ועם אותם אנשים וכבר יש להם את המידע.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני מציעה לקבל את זה.

חנה זיכל: אדוני היושב-ראש, מאחר שכבר הכרענו, אני מציעה שנחכה לניסוח של מירי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני מציעה לקבל את ההצעה של רוני, רק להוסיף: ורשאי מנהל משרד הבריאות להעביר את הידיעה לגוף המנוי בסעיף 5ב(א) ולצבא הגנה לישראל אם היה אותו אדם מיועד לשירות בטחון או יוצא צבא.

חנה זיכל: ענת מאור:     יפה.

חנה זיכל: דוברת:     צה"ל מופיע ב- 5ב(א).

חנה זיכל: דוברת:     אבל הגדרה של מועמד לשירות ...

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     ב- 11א(א) סיפה.

חנה זיכל: ענת מאור:     לא.

חנה זיכל: זה ברור כי צה"ל הוא אחד מ- 5ב.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     התיקון זה ב- 11א(ב) שכתוב שהוא רשאי להעביר את זה לגופים אחרים רק על פי דרישה, כאן צריך להיות כתוב שהוא יוכל להעביר את המידע הזה לא רק על פי דרישה, אלא על פי שיקול דעתו.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     לא, רוני כל הזמן דיבר על 11א(א), תיקון לאורך כל הסעיף.

חנה זיכל: גלי בן אור:     מירי, זה מה שדיברנו בפעם קודמת – ש- 11א(א) זהו הצינור אל מנכ"ל משרד הבריאות, והצינור ממנכ"ל משרד הבריאות הוא ב- 11ב רבתי .

חנה זיכל: סעיף 11ב רבתי זה המקום שבו מודיעים על אשפוז או סכנה.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     11א(א) זה הודעת מטפל.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     11א(ב) שמדבר על הסמכות של מנכ"ל משרד הבריאות להעביר את המידע למי?

חנה זיכל: אז כתוב שהוא יכול להעביר את המידע לפקיד הרישוי ולגוף המנוי, והוא רשאי לגוף המנוי רק אם הוא פנה אליו למשרד הבריאות.

חנה זיכל: כאן אנחנו מבקשים ההפך.

חנה זיכל: אנחנו אומרים – אם למנכ"ל משרד הבריאות הגיע מידע, הוא לא צריך לחכות לפנייה אלא הוא יכול להעביר את המידע לגופים האלה ולהגיד: יש לי מידע לגבי אדם.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     לא נכון, אני לא מסכימה איתך.

חנה זיכל: היינו בסיפור הזה בנוסח הקודם.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  ב- 11א(ב) זה על פי דרישה.

חנה זיכל: דוברת:     אנחנו מדברים על פי דרישה.

חנה זיכל: גלי בן אור:     זה או אשפוז או שנמסרה הודעה לפי 11א רבתי.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     לא.

חנה זיכל: 11א(א) מדבר על חובת הודעה למנכ"ל משרד הבריאות.

חנה זיכל: אנחנו מדברים על כך שמנכ"ל משרד הבריאות יעביר את זה הלאה.

חנה זיכל: גלי בן אור:     רוני כבר ביקש זאת בפעם הקודמת.

חנה זיכל: כבר אז חשבנו שב- 11א רבתי זה לא המקום המתאים להכניס את זה.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  סליחה.

חנה זיכל: במהלך דיוני הוועדה, הוועדה קיבלה את הבקשות שלנו.

חנה זיכל: אולי אחרי כן חשבתם על כך.

חנה זיכל: ענת מאור:     זה ב- 11א(ב), מירי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אתם טוענים שזה צריך להיות ב- 11ב(א)?

חנה זיכל: גלי בן אור:     11ב רבתי (ב), אם בכלל.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     רוני, מה אתה מבקש?

חנה זיכל: – הודעת מטפל או אשפוז, או שניהם?

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  שניהם, כל מה שמצביע על מסוכנות.

חנה זיכל: ענת מאור:     שניהם.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני לא חושבת שאתם צודקים.

חנה זיכל: הוא רוצה גם הודעת מטפל וגם אשפוז, אז הוא צריך 11א רבתי וגם 11ב רבתי.

חנה זיכל: ענת מאור:     לא א'.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני רוצה להבין.

חנה זיכל: לפי הבנתי, 11ב רבתי מדבר על הודעה לגבי אשפוז – אושפז עקב מחלת נפש או חשש למחלת נפש.

חנה זיכל: 11א רבתי מדבר על הודעות מטפל.

חנה זיכל: רוני, האם אתם מבקשים גם הודעות מטפל וגם עקב אשפוז או חשש למחלת נפש?

חנה זיכל: אתם מבקשים רק להיכנס למטריה של ב'?

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  לפי 11ב רבתי זה קבלת מידע לפי דרישה.

חנה זיכל: אנחנו מעוניינים שגם כשאין דרישה מצידנו- שהדרישה היתה לפני שבועיים וכיום היא לא מונחת מול העיניים של משרד הבריאות – אם יש הודעת מטפל שאדם אם יחזיק נשק, עלול לסכן מישהו, ההודעה הזאת תועבר גם לצה"ל.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     זה מדבר על 11א רבתי, לא ב-11ב רבתי .

חנה זיכל: גלי בן אור:     כן, אבל אנחנו הרי מתקנים חוק קיים, ולחוק הקיים יש איזושהי קונספציה.

חנה זיכל: 11א(א) שמדבר על אדם שיחזיק, יהווה סכנה, לא מאפשר בתוכו צינור מידע הלאה.

חנה זיכל: המידע מועבר אך ורק למנהל משרד הבריאות, אבל הוא לא נתקע אצלו.

חנה זיכל: הוא מועבר ממנו הלאה ב- 11ב(ב) שבסיפה שלו נאמר: "מצא המנהל כי המבקש רישיון או מי שנמסרו לגביו פרטים כאמור בסעיף קטן (א),.

חנה זיכל: ."  מרים פרנקל-שור:     רגע, בואי נחזור לסעיף קטן ...

חנה זיכל: גלי בן אור:     נמסרו הפרטים זה מי שביקש רישיון.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     לא.

חנה זיכל: נמסרה לגביו הודעה כאמור בסעיף קטן (א), אז את נמצאת במסגרת סעיף קטן (א).

חנה זיכל: גלי בן אור:     של 11ב רבתי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     שזה מקרה אחר מ- 11א רבתי.

חנה זיכל: גלי בן אור:     נמסרה הודעה לפי סעיף 11א רבתי, יודיע זאת לפקיד הרישוי.

חנה זיכל: אנחנו מנסים לעשות כאן שני דברים.

חנה זיכל: אנחנו רוצים מצד אחד לאפשר באמת לכל הגופים האלה שבין אם האנשים האלה משרתים אצלם ובין אם הם עומדים לשרת אצלם, שיהיה את המידע כדי שהם לא יתנו נשק לאנשים מסוכנים.

חנה זיכל: אבל, אנחנו רוצים לעשות את זה בצורה מסודרת, כמו במדינה מתוקנת ושלא יהיה מצב שעל כל אדם שיש הודעת מטפל, מתקשרים לכל הגופים האלה ואומרים להם: על משה כהן יש הודעת מטפל, האם הוא נמצא אצלכם או לא?

חנה זיכל: אנחנו רוצים שרק על האנשים הרלוונטיים יועבר המידע.

חנה זיכל: אם אני מבינה נכון, מה שרוני מדבר עליו זה לא משהו שצריך להיות בחוק.

חנה זיכל: זה עניין של טכניקת העברת המידע.

חנה זיכל: ענת מאור:     סליחה, אדוני היושב-ראש.

חנה זיכל: אני מצטערת.

חנה זיכל: עם כל הכבוד, אני רוצה להעיר לסדר.

חנה זיכל: אני רוצה להגיד למה לא מקובל מה שגלי עושה.

חנה זיכל: לפי דעתי – כך אני הבנתי את הסיכום שלנו – בסוגיה העקרונית הכרענו.

חנה זיכל: עכשיו ההתייעצות היא משפטית איך מכניסים אותה.

חנה זיכל: מה שגלי חוזרת עליו זהו הוויכוח העקרוני, אז עם כל הכבוד, אני מבקשת ממך לא לאפשר לחזור לכך.

חנה זיכל: את עמדתה הבנו ויש לה השגה על כך שזו פגיעה ברשות הפרט, אבל אני הבנתי שלא קיבלנו את זה ושההתייעצות כרגע היא איפה מכניסים את הניסוח.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     מה שגלי מנסה להסביר הוא מדוע התיקון לא צריך לבוא בסעיף 11א רבתי אלא הוא צריך לבוא ב-11 ב רבתי.

חנה זיכל: ענת מאור:     אז שתדבר על זה – איפה את מציעה להכניס את מה שאנחנו, בניגוד לדעתך, החלטנו.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     היא מנסה לשכנע אותנו מדוע התיקון צריך לבוא בסעיף 11ב רבתי.

חנה זיכל: ענת מאור:     לא זה מה שדיברת, אבל בבקשה.

חנה זיכל: גלי בן אור:     הדברים שלובים זה בזה, משום שכשאנחנו מדברים על נושא של העברת המידע...

חנה זיכל: ענת מאור:     איפה את מציעה להכניס את הניסוח של מה שאנחנו מתכוונים לעשות?

חנה זיכל: זאת ההתייעצות כרגע.

חנה זיכל: אני מבקשת על כך את תשובתך.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     11א(ב), אני לא יודעת מה אתם מתקשים.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני מסכימה איתך במאה אחוז.

חנה זיכל: חנה זיכל:     11ב רבתי הקיים מדבר על העברת מידע, על יחסי גומלין בין משרד הבריאות לפקיד הרישוי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     לא רק.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     רבותי, אני מבקש אחד אחד, לפחות לצורך הפרוטוקול.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני מבינה את רוני, הוא רוצה להכניס את זה בכל מקום אפשרי.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     אין בעיה, צריך את זה בשני מקומות.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     נכון, הוא יגיד לא רק בשני מקומות.

חנה זיכל: איפה שיש העברת פרטים הוא רוצה לקבל את המידע.

חנה זיכל: גלי בן אור:     נכון, רק שב- (א) אין עכשיו העברת פרטים.

חנה זיכל: העברת הפרטים לפי (א) קבועה ב-11ב רבתי(ב).

חנה זיכל: לפי הנוסח של החוק כיום, ב- (א) אין העברת מידע.

חנה זיכל: בתיה ארטמן:     ב- 11א(ב) ואחר כך ב- 11ב(ב).

חנה זיכל: גלי בן אור:     משום ש- (א) זה חשש ערטילאי על אדם שלא ידוע.

חנה זיכל: אתה רק אומר: בא אלי אדם לקליניקה, הוא נראה לי מאד מסוכן.

חנה זיכל: לא הייתי רוצה שיחזיק אקדח, ולכן אני מודיע למנהל משרד הבריאות.

חנה זיכל: מתי מנהל משרד הבריאות יעשה שימוש במידע הזה?

חנה זיכל: – כשאומרים לו שאותו אדם מחזיק נשק או מבקש רישיון להחזיק נשק.

חנה זיכל: רק אז מנהל משרד הבריאות יעשה שימוש במידע, אבל לא באופן ערטילאי סתם על כל אחד.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  אנחנו מבקשים להיות חריג.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     שרונה, אולי תציגי את את הדברים.

חנה זיכל: תעזרי לנו לצאת מזה.

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     אני מאד אשתדל.

חנה זיכל: החוק הזה הוא מסורבל ויש בו כפילויות.

חנה זיכל: המצב שקיים היום הוא כזה – סעיף 11א רבתי מדבר על הודעת מטפל בלבד.

חנה זיכל: סעיף 11ב רבתי מדבר גם על ידיעות על אשפוזים וגם על הודעות מטפל.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     איפה הוא  מדבר על הודעות מטפל?

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     11ב רבתי סעיף קטן (ב) – "מצא המנהל כי מבקש רישיון או מי שנמסרו לגביו פרטים כאמור בסעיף קטן (א)" – וסעיף קטן (א) מתייחס למי שמבקש נשק או מי שכבר יש לו נשק דרך פקיד רישוי – "אושפז עקב מחלת נפש או חשש למחלת נפש, רשאי הוא להודיע לפקיד הרישוי פרטים על האשפוז".

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אז זה לא דרך מטפל.

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     רגע.

חנה זיכל: " מצא המנהל כי מבקש רישיון או מי שנמסרו לגביו פרטים כאמור בסעיף קטן (א)", כלומר שוב מי שמחזיק נשק או מי שמבקש נשק מפקיד הרישוי – נמסרה הודעה לפי 11א רבתי, יודיע על כך לפקיד הרישוי.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     וכאן אתם רוצים להכניס את צה"ל.

חנה זיכל: דוברת:     נכון.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     רבותי, הדיון הזה יכול להימשך עוד שעתיים.

חנה זיכל: אני חייב לסיים את הדיון כי הייתי אמור להתחיל דיון בשעה 12:30.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני עוד לא הבנתי אם זה מסובך לחיוב, או שיש כאן כפילות מיותרת.

חנה זיכל: יש כאן כפילות שהיא הכרחית או מיותרת?

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     האמת – היא מיותרת.

חנה זיכל: מה שגלי כאן אומרת, ברמה המשפטית – והיא מתנגדת לעיקרון- אבל משפטית היא אומרת: אנחנו רוצים להוסיף למשרד הבריאות שיקול דעת להעביר את המידע.

חנה זיכל: שיקול הדעת כבר נמצא בסעיף 11ב רבתי (ב) קטן.

חנה זיכל: השאלה היחידה שתתעורר – איך מצא מנהל משרד הבריאות שהאיש הוא מחזיק או יחזיק?

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני מקבלת את מה ששרונה אומרת.

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     בתיקון אנחנו מוסיפים על הסמכות להעביר לפקיד הרישוי את כל הגופים.

חנה זיכל: 11ב בהצעת החוק מוסיפה כאן את כל הגופים.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אני חוזרת ל"כחול".

חנה זיכל: בסעיף 3, בפסקה (3) – אני אומרת בהמשך למה שאת אמרת – "או לגוף המנוי בסעיף 5ב(א) כאמור בסעיף קטן (א)", וכאן להוסיף את הבקשה של הצבא.

חנה זיכל: שרונה עבר-הדני:     אבל הצבא ממילא נכלל – הצבא מנוי בסעיף 5ב(א).

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  קודם כל, לא בתחולה של הגדרת מועמד, היא לא מתאימה.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     אני רוצה להעיר הערה אחת – אנחנו השקענו בחוק הזה המון זמן ועשינו את כל הדברים האלה לפני הקריאה הראשונה.

חנה זיכל: למעשה, מה שהיינו עכשיו אמורים לעשות זה לגשת לסיכום.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     לא בהכרח.

חנה זיכל: לכן יש הכנה לקריאה שנייה ושלישית, כדי לחזור ולראות שעשינו הכל בסדר.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     אני  חושב שאת רוב הדברים סיכמנו.

חנה זיכל: ישנם דברים חדשים שהתעוררו עכשיו בעקבות ההצעה של הצבא.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  סליחה, הוועדה אישרה בדיון לקראת קריאה ראשונה את ההצעה של הצבא להיות מובחן משאר גופי הבטחון לעניין העברת המידע לצבא.

חנה זיכל: אפשר לעיין בפרוטוקול.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור:     אז איך אתה מתמודד עם הטענה שזה גוף שמנוי בסעיף 5ב?

חנה זיכל: אתה אומר שברגע שאנחנו כותבים: צה"ל, כמו שכתוב ב- 5ב(א), זה לא עונה לך על כל הסוגים.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  במשפט אחד אסביר למה הבעייתיות מתעוררת.

חנה זיכל: בחוק עצמו, צינור העברת המידע לגופים החיצוניים – לא בתוך משרד הבריאות – זה ב-11ב רבתי.

חנה זיכל: בא התיקון הזה והכניס אפשרות להעברת מידע גם ב-11א רבתי, בסעיף קטן (ב) ו-(ג), אבל רק לפי דרישה לגבי מועמד לשירות – מועמד לשירות לא הופיע קודם – וגם אפשרות להעביר ממשרד העבודה והרווחה לא הופיעה קודם, זה דבר חדש.

חנה זיכל: גלי בן אור:     שזה לב החוק.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  וזה 11ב רבתי לא מדבר עליו, למען האמת.

חנה זיכל: 11ב רבתי מדבר רק על העברה של משרד הבריאות, לא על העברת מידע שהגיע מעובד סוציאלי, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.

חנה זיכל: מזה משום מה התעלמו, אני גם כתבתי הערה לגבי זה – למה ב-11ב רבתי אין העברת מידע לגבי הודעת מטפל של עובד סוציאלי.

חנה זיכל: אם זאת ההחלטה – בסדר, אבל...

חנה זיכל: ענת מאור:     למה?

חנה זיכל: זה כן עובד סוציאלי.

חנה זיכל: ב-11א(ב)(2) זה כן מופיע.

חנה זיכל: רס"ן רוני פנחס:  כן, אבל אם אומרים שצינור העברת המידע לפי 11ב רבתי, 11ב רבתי לא מתייחס להודעה של עובד סוציאלי.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני מציעה כך – זה נכון, היושב-ראש, שחשבנו שסיימנו את העבודה, ועוד יותר נכון שאפילו אני יכולה לשתף אתכם בלוח הזמנים שציפינו, ואני מצפה שעוד אולי הוא יהיה – שמחר זה היום הבינלאומי למאבק נגד אלימות כלפי נשים, וזה היה מוסיף הרבה כבוד לבית ולנו שהיינו יכולים להביא את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

חנה זיכל: עם זאת, הדיון הזה הוא לא רק כדי להצביע, כך שאני אגיד מה אני מבינה ומציעה, שזה יהיה לסיכום.

חנה זיכל: ראשית, אני שמעתי את ההערה של שרונה והיא עומדת לי בראש – שהחוק הזה הוא מורכב.

חנה זיכל: אם הוא מורכב, וזה מוסיף וזה הכרחי – מצויין.

חנה זיכל: אם הוא מורכב כי זה סרבול שלא היינו מספיק עירניים ואפשר וצריך לפשט – אני מבקשת עבודה בין היועצת המשפטית של הוועדה לבין שרונה או אחרים.

חנה זיכל: זאת אומרת, אם יש כאן סרבול בהגזמה – צריך למנוע אותו,  ואם יש כאן הרחבה של מה שכולנו התכוונו, וזה יוצא מורכב – זה בסדר גמור.

חנה זיכל: הערה שנייה: מאחר שאני מבינה מוסכם על שנינו – אם יש חברי כנסת נוספים שרוצים להצטרף, בבקשה – שמקבלים את העיקרון שבמקרה ויש חומר, אנחנו מבקשים לא רק רשאי אלא מנכ"ל משרד הבריאות צריך להעביר זאת לצבא מיידית, אני גם הייתי רוצה להכניס שהוא צריך להעביר זאת לגוף אחד מ- 5ב(א), שהוא יודע בוודאות שאותו איש מסוכן משרת בו – לא לכל השאר אוטומטית, זה ברור למה – אז את הניסוח אני מציעה שנשאיר ליועצת המשפטית עם המומחים, ובלבד שזה יחול על שני המצבים.

חנה זיכל: זה לא מספיק סעיף 11ב, כי כאן זה רק מחלות נפש וכו'.

חנה זיכל: אני בהחלט התכוונתי גם לסעיף 11א(ב)(1) ו- (2).

חנה זיכל: זה אני רוצה שיהיה ברור – שזו כוונת המחוקקת וכוונת רוח הדברים בעיניי, שמספיק שהוא מסוכן – ההגדרה ב- 15א(א) היא מספיק חמורה כדי להצדיק שתהיה העברה יזומה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות או מנכ"ל משרד העבודה, אל הצבא.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     לשלטונות הצבא בלבד.

חנה זיכל: ענת מאור:     בלבד.

חנה זיכל: אני חוזרת – בעיניי גם היה צריך להיות, אבל קיבלתי את עמדת שרונה שזה ברור מאליו.

חנה זיכל: יגאל ביבי:     בתיק האישי שלו בצבא – כשהוא עושה בדיקות – אין את הפרטים האלה?

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     לא היית כאן בתחילת הדיון.

חנה זיכל: בדרך כלל מעבירים, אבל יש חלק מסוים – כמעט 25% מהמטופלים – שהנתונים שלהם לא מועברים.

חנה זיכל: ענת מאור:     הצבא לא גילה את זה.

חנה זיכל: אנחנו מדברים על מצבים שדרכי המיון הרגילות לא מאתרות את מידת הסיכון.

חנה זיכל: יש את המיון ויש המלצות מחנכים וכו'.

חנה זיכל: יגאל ביבי:     אז אני לא אשן בלילה.

חנה זיכל: ענת מאור:     לכן אנחנו אומרים שאם עובד סוציאלי או פסיכולוג מגלים את זה, הם צריכים להעביר את זה.

חנה זיכל: יגאל ביבי:     אני רוצה לומר לצבא – לא מפחיד אותי שחברת הכנסת ענת מאור דואגת שיש לו רובה והוא יהרוג שם מישהו.

חנה זיכל: אותי מפחיד יותר שהאיש הזה נמצא בבסיס צבאי ויש שם תחמושת רצינית, יש שם טילים, יש שם פצצות ויש דברים מסוכנים.

חנה זיכל: מפחיד אותי שאדם שהוא מעורער בנפשו, יושב בבסיס טילים או יושב ליד שומר במצבור נשק.

חנה זיכל: לכן המידע הזה הוא לא רק רלוונטי לגבי בעל ואישה.

חנה זיכל: ענת מאור:     אני מסכימה אתך.

חנה זיכל: יגאל ביבי:     ככל שהנשק יותר מתוחכם ויותר מסוכן, כך יותר מסוכן שחולי נפש כאלה יסתובבו בבסיסי צה"ל.

חנה זיכל: ענת מאור:     חד-משמעית.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי:     הרי הדיון לא יסתיים עכשיו.

חנה זיכל: רוני, אני מציע כך – האמת שהיה רצון גדול לסיים היום את הטיפול בהצעת החוק.

חנה זיכל: ענת מאור:

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי: אני לא מאמין לפי מה שאני רואה כאן.

חנה זיכל: מרים פרנקל-שור: צריך לעבור על כל הסעיפים.

חנה זיכל: אי אפשר לאשר עכשיו.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי: בכל אופן, מה שאני מבקש ממך, שרונה – יחד עם רוני, עם היועצת המשפטית של הוועדה – תשבו, תגבשו איזושהי הצעת ניסוח לוועדה, ואני מבקש להביא זאת לוועדה בהקדם האפשרי.

חנה זיכל: ענת מאור: אני קודם כל רוצה לדעת האם יש הערות נוספות מלבד הנושא הזה.

חנה זיכל: אני הבנתי שאין הערות נוספות.

חנה זיכל: בתיה ארטמן: יש הערות.

חנה זיכל: דוברת: יש הערות קטנות.

חנה זיכל: ענת מאור: אם כך, אז אין ברירה.

חנה זיכל: היו"ר דוד אזולאי: יש לי בקשה משרונה, מרוני וממירי – תתארגנו, תחליטו על תאריך.

חנה זיכל: בכל אופן, מבחינתי, שזה יהיה בהקדם האפשרי.

חנה זיכל: תודה רבה, הישיבה נעולה.