ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 166, 2000-10-30 11:15

דוד אזולאי: בוקר טוב, ועדת הפנים פותחת היום את דיוניה במושב החורף בשכונת גילה.

דוד אזולאי: שתי מטרות ניצבות לפנינו היום, ראשית, לראות מקרוב את הנעשה בשכונת גילה לאור האירועים האחרונים, שנית, לחזק ולעודד את תושבי השכונה ובעיקר לשמוע מהם על המתרחש בתקופה האחרונה.

דוד אזולאי: סדר הדיון יהיה כלהלן, מייד נשמע סקירה קצרה מאוד מנציגי השכונה, לאחר מכן, נצא לסיור, נראה את הדברים בשטח ונחזור בחזרה לכאן לסיכום הדיון.

מאיר תורג'מן: ראשית, אני רוצה לברך אתכם על שהואלתם לבוא לשכונת גילה, אני שמח שאתם כאן כי חשוב מאוד, שוועדה של הכנסת תבחן את הדברים מקרוב ולא רק מקריאה בעיתונים ובתקשורת בכלל.

מאיר תורג'מן: ברצוני לתת לכם סקירה קצרה שתהווה רקע לדברים.

מאיר תורג'מן: שכונת גילה מונה 45 אלף תושבים, היא אומנם שכונה אבל היא עיר ואם בישראל מבחינת גודל האוכלוסייה.

מאיר תורג'מן: אני גאה לספר לכם, ששכונת גילה היא שכונה מאוד הומוגנית, גרים כאן דתיים וחילונים, ערבים ויהודים, עולים חדשים מכל קצוות תבל, מסוריה, מרוסיה, מאתיופיה ומצרפת, מדובר בשכונה הומוגנית שחיה בשלום עם כל סוגי האוכלוסייה.

מאיר תורג'מן: אני מציין את הדברים מכיוון שביום בהיר אחד "נפלנו" על מטח ירי ומצאנו את עצמנו במצב שלא הורגלנו אליו.

מאיר תורג'מן: השכנים הסובבים את גילה: ממזרח נמצאת שכונת בית צפאפא, החיים נפלאים אתם, התושבים של השכונה מגיעים לגילה ומקבלים מאתנו שירותים כמו חדר כושר, בריכת שחייה.

מאיר תורג'מן: ילדי בית צפאפא משתתפים בחוגים אצלנו, יש לנו קבוצות משותפות לכדורגל, מועדון משותף לנשים.

מאיר תורג'מן: כך גם תושבי בית ג'אלה, חלקם עובדים אצלנו כאן במינהל הקהילתי, אנחנו חיים בהרמוניה ובצורה יפה.

יעקב ליצמן: מה גודל האוכלוסייה בבית ג'אלה?

יהודית שדה: כ-15 אלף תושבים.

מאיר תורג'מן: נקלענו למצב הירי מייד לאחר ראש השנה, מצב שלא הכרנו, לא תורגלנו אליו מעולם, ואלמלא השכונה הזאת הייתה בנויה ממנהיגות חזקה מאוד, משיתוף פעולה עם גורמי העירייה, עם לשכת הרווחה, עם היחידה לחירום וביטחון, לא היינו חזקים.

מאיר תורג'מן: מייד נערכנו יחד, הקמנו צוותים משותפים, צוות פסיכולוגים, עובדות סוציאליות ונתנו פתרונות לתושבים.

מאיר תורג'מן: היה קל מאוד לתת לתושבים להיכנס לפאניקה והיסטריה, אבל זה לא המקום.

מאיר תורג'מן: לשכונה הזאת יש חוסן קהילתי חזק מאוד בגלל התושבים שגרים כאן, בגלל המנהיגות שקיימת בשכונה.

מאיר תורג'מן: אני לא אומר שאין חרדות בקרב התושבים, ישנם ילדים קטנים, קשישים ומשפחות החוששות מהמצב.

מאיר תורג'מן: ברגע שיורד הליל, אנשים מסתגרים בבתים ונכנסים לבונקרים, זה מפחיד אבל זאת לא בושה לפחד.

מאיר תורג'מן: אין פאניקה, אנחנו מקרינים ביטחון רב, אנחנו מספרים לתושבים את האמת ומשתדלים לתת מענה ברמה החברתית קהילתית.

מאיר תורג'מן: לפני שאעביר את רשות הדיבור למוטי אבו, מנהל המינהל, ברצוני לומר, ביקרו בגילה שרים וחברי כנסת, באו להצטלם מול הטלוויזיה, אבל הבעיה שהיינו רוצים לקבל מענה למצב שנקלענו אליו שלא בהסכמתנו, מצב מאוד מפתיע, פתאום אנשים צריכים למגן את החלונות, ילדים מפחדים ללכת לבית הספר, בית הספר גם לא כל כך בטוח, אין מספיק מאבטחים בגני הילדים.

דוד אזולאי: זאת המטרה של הביקור שלנו כאן היום, לשמוע את הדברים, מה הבעיות שהתעוררו כתוצאה מהירי על השכונה, אני מניח שפחות תלמידים מבקרים בבית הספר, מה קורה עם אותם קשישים שלא מסוגלים למגן את הבית?

דוד אזולאי: באנו היום לשמוע על כל הבעיות, תתמקדו בעיקר.

מוטי אבו: אני רוצה להודות לכם על שהגעתם לגילה, אני רוצה לגלות לכם, שמה שמדאיג אותי זה היום שאחרי, אנחנו מקבלים כאן הרבה מאוד ביקורים מתוך רצון טוב של אנשים שבאים להשתתף ולהביע הזדהות עמנו, אבל אני שואל את עצמי, מה ייקרה יום אחרי שהירי ייפסק?

מוטי אבו: כרגע כולנו מרגישים שתומכים בנו, אבל השאלה, מה ייקרה אחר כך?

מוטי אבו: מציאות כזאת כפי שהתרחשה בחודש האחרון, שאנשים קמים בבוקר וקליעים חודרים לסלון שלהם, זאת מציאות קשה.

מוטי אבו: חלק מהתושבים עדיין לא קולטים את גודל הבעיה, יש כאלה שאנחנו נדרשים לטפל בהם בצורה אינטנסיבית, ולאחרים – אני מאמין – שהקושי הזה יצוף ויעלה בעתיד, עוד חודש, חודשיים, שלושה, שנה, ונמשיך להתמודד עם המציאות הזאת גם אם הירי ייפסק.

מוטי אבו: מאיר תורג'מן אמר, שתושבי השכונה חזקים, אבל יחד עם זאת, אנחנו כבר רואים בעיות של הורים שמספרים לנו על הקושי שלהם לשלוח את הילדים לבית הספר.

מוטי אבו: אתמול ישבנו בוועדת תשתית של השכונה, הורים סיפרו לנו על החשש שלהם, הם אמרו: נאמר שיש אבטחה ומיגון בבתי הספר, אבל הילד צועד מבית הספר לבית, אני פוחד בזמן שהוא צועד ברחוב, אני חושש לשלוח אותו לבד ואנחנו צריכים לתת תשובות לאנשים.

מוטי אבו: בנושא המיגון, אני לא צריך לספר לכם איזה קונוטציות יש למיגון, בירושלים, תושבים פנו אלינו בקבלת שקי חול, ניסינו לעכב זאת, הרי הדבר האחרון שהיינו רוצים לראות זה שקי חול בבתי התושבים או חומות מגן.

מוטי אבו: התושבים מעדיפים שלא יהיו חומות שמסתירות את הנוף היפה ושנותנות תחושה של מחנה צבאי.

דוד אזולאי: רבותיי, העלתם כמה בעיות על קצה המזלג, אני מציע שנצא לשטח, תנו לנו לראות את הבעיות בשטח ונחזור לכאן לסיכום הדיון.

דוד אזולאי: יציאה לסיור בשעה 11:40.

דוד אזולאי: חזרה מהסיור בשעה 12:35.

דוד אזולאי: רבותיי, ראינו את הדברים מקרוב, מה שבלט במיוחד הוא נושא האבטחה בשכונה בכלל ובבתי הספר והגנים בפרט.

דוד אזולאי: הנושא השני שעלה הוא מיגון הדירות, מדובר בעיקר במיגון הדירות שנמצאות בשורה הראשונה מול הכפר בית ג'אלה.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול את תושבי השכונה, האם השכונה קיבלה תגבור מבחינת עובדי רווחה, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים?

דוד אזולאי: ביקרנו באחד הגנים ושמענו על מספר תלמידים שעקרו לגן אחר – לשמחתי הרבה, מספר מועט של תלמידים – משפחה שרוצה להעביר את ילדה מגן אחד לשני, האם מעמידים בפניה קשיים?

דוד אזולאי: היות והיו בשכונה ביקורים של שרים וחברי כנסת – שמעתי שגם ראש הממשלה ביקר כאן – ברצוני לשאול, אם היו הבטחות לתושבי השכונה, האם ההבטחות יושמו או שנשארו רק בגדר הבטחות?

דוד אזולאי: אם נשארו בגדר הבטחות, ודאי שזה תפקידנו לדאוג שההבטחות ייושמו בהקדם האפשרי.

זאב בוים: הבוקר ישבתי בוועדת החינוך והתרבות, קיבלתי פתק מדוברת המשרד שאמרה, שהיה כאן סיור של מנכ"לית משרד החינוך ושל מנכ"ל משרד ראש הממשלה, השאלה היא, האם אין מצב שצורך בתחום הביטחון ואבטחת מוסדות חינוך מתגלגל בין כמה גורמים ואתם נופלים בין הכיסאות?

זאב בוים: אני למשל קיבלתי תשובה, שמערכת החינוך היא באחריות העירייה, אז שהעירייה תטפל בעניין.

זאב בוים: אני רוצה לקבל תשובה מדויקת, האם הכתובת היא הממשלה או העירייה?

יעקב ליצמן: אני שמח לציין, שקרו כאן נסים גלויים, אין נפגעים בקרב התושבים.

יעקב ליצמן: בהזדמנות זאת צריך להזכיר את שמעון אוחנה, איש מג"ב, ששוכב בבית החולים בלי הכרה, נאחל לו רפואה שלמה.

יעקב ליצמן: לדעתי הוועדה צריכה לקיים ישיבה בהשתתפות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ראש העיר ונציגי המינהל הקהילתי, ליישר את ההדורים על מנת שלא ייווצר מצב של נפילה בין הכיסאות.

מרינה סולודקין: ירושלים היא עיר הבירה ונושא ביטחון התושבים הוא נושא חשוב, לא רק העירייה צריכה לטפל בבעיות של ביטחון, פסיכולוגיה ורווחה, אני חושבת שגם בצבא צריכה להיות תוכנית כוללת כיצד להגן על שכונות שאמורות לחיות במצב מאוד בעייתי בזמן של עימותים.

משה רז: אני מכיר את שכונת גילה לא רע והתרשמתי שהעירייה והמינהל עושים עבודה מצוינת, כדאי שתדעו, כולנו אתכם, רוצים לחזק אתכם ולאחל החלמה לשמעון אוחנה.

משה רז: ברצוני לומר לכם, אם אתם מרגישים, שמישהו מאתנו או כולנו יחד יכולים לסייע, תגידו במה, אתם יכולים לומר כעת, אתם יכולים להתקשר אלינו בכל שעה ואנחנו מוכנים לבוא, אנחנו מוכנים לבוא גם בערב שזה אולי יותר מפחיד את התושבים להסתובב כאן.

סופה לנדבר: מכיוון שבגילה 25% מקרב התושבים הם עולים חדשים ממדינות חבר העמים, רציתי לדעת, האם יש תוכנית מסוימת מיוחדת לעולים, עולים אשר סובלים מקשיים בהבנת השפה?

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני חושבת שאנחנו צריכים לחזור לאזור אך ורק בשעות הערב כאשר התושבים פוחדים.

סופה לנדבר: רצוני לשאול, האם בקרב העובדים הסוציאליים או הפסיכולוגים ישנם כאלה המדברים בשפת אם של העולים?

סופה לנדבר: אנחנו יכולים למסור לכם את מספרי הטלפונים שלנו, אם יש צורך בנו, בערב, בלילה, ביום, אנחנו מוכנים להושיט עזרה.

יצחק סבן: גם אני מצטרף לתמיכה ולחיזוקים שהושמעו כאן.

יצחק סבן: ברצוני לשאול, רק מוסדות חינוך נמצאים בקו האש או שיש מוסדות נוספים שנמצאים בקו האש כמו מועדון קשישים וכדומה?

יצחק סבן: אם כן, כמה מוסדות נמצאים בקו האש?

מקסים לוי: בשעת משבר, שרים מבקרים, אנשים באים, חשבתי לתומי שאם ראש הממשלה מבקר כאן הוא יאמר, שהוא מעניק מיליון שניים לטובת מיגון, הכל דיבורים בעלמא.

מקסים לוי: מה שצריך לעשות היום, להניח מסמך על מנת שהכנסת תדון במסמך הזה ותקבל החלטות, אם לא, שרים יבקרו, אתם תצפו וכך תתאכזבו.

מקסים לוי: אתם חזקים מדי על מנת לבוא לכנסת ולדרוש דיון במליאה בצרכים האמיתיים שלכם.

איוב קרא: ראשית אני רוצה לומר, שאני מזדהה עם הדברים שנאמרו כאן על ידי ההנהגה המקומית.

איוב קרא: אני חושב שכל הטיפול בנושא לוקה בחסר, סגנון הלחימה באזור מסובך מכיוון שאנחנו לא יכולים לפגוע באזרחים חפים מפשע, אזרחים טובים בתוך ג'אלה החיים בשכנות טובה.

איוב קרא: היה טוב אילו היה ניתן לחשוב על שיטת לוחמה שמתאימה, למשל המסתערבים, שיכולים לתת תשובה מקומית, נקודתית.

איוב קרא: אני מציע לוועדה לקרוא להזיז את הגדר לכיוון למטה יותר על מנת שהאזרחים לא ירגישו שהם נמצאים בתוך קופסה.

משה רז: זה לפחות יגן עליהם.

איוב קרא: זה על דעתם, בדקתי זאת.

איוב קרא: הגדר יכולה להיות לכיוון בית ג'אלה, אומנם גבוהה יותר, אבל לא בקרבת התושבים אצלנו, כך הם ירגישו בנוחות יותר.

מאיר תורג'מן: אני מסכים עם כל מילה שלך.

איוב קרא: הגדר הזו לא נותנת תחושה טובה.

איוב קרא: כיבוי האורות בשכונה הוא לא לטובה, כאשר עושים כיבוי אורות, האורות בדירות התושבים הופכות ליעד לפגיעה במטרה, אם תהיה תאורה, הראייה בלילה לא תהיה מחודדת.

איוב קרא: כרגע גילה נמצאת לא רק בקו עימות אלא בחזית המלחמה, על כן לדעתי יש לנהוג בה כפי שנהגו עם אזורים בקו העימות, העניקו להם הטבות, יש לכך תקציבים.

דוד אזולאי: ציון תורג'מן, משנה למנכ"ל עיריית ירושלים, אדוני הנכבד, ראית בעיניך את הדברים ושמעת באוזנייך את הדברים, הדאגה שנשמעה לאורך כל הדרך היא בנושא האבטחה, הייתי רוצה לשמוע לגבי האבטחה, אם יש לך בשורות לגבי התקנים שנוספו למחלקת הרווחה כתוצאה מהאירועים האחרונים, אולי פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, אנחנו מבקשים לשמוע.

סופה לנדבר: ראינו שיש הזנחה באזור, הזנחה של עיריית ירושלים - - -

זאב בוים: איזו הזנחה ראית, גברת סופה לנדבר?

זאב בוים: אני לא ראיתי הזנחה.

סופה לנדבר: אתה לא ראית, אני כן ראיתי.

זאב בוים: אני לא מבין מדוע מנצלים מעמד כזה למטרה כזאת לנגח את עיריית ירושלים במקום לחזק אותה.

זאב בוים: לא ראיתי שום בעיה בשירותים המוניציפליים, איזה מן דבר זה, גברת סופה לנדבר, את סתם משמיצה את עיריית ירושלים ואת ראש העיר שלה, יש לך ויכוח פוליטי אתו, זה משהו אחר.

סופה לנדבר: הזנחה בכבישים זה ויכוח פוליטי?

זאב בוים: ההתנצחות הפוליטית לא במקום, תעשי זאת עם ראש עיריית ירושלים במקום אחר.

דוד אזולאי: הנושא שהעלתה חברת הכנסת סופה לנדבר הוא לא על סדר היום, אשמח להעלות את הנושא אם צריך, מה שאנחנו צריכים לשמוע זה בעיקר בנושא האבטחה והביטחון של תושבי שכונת גילה.

ציון תורג'מן: אדוני היושב ראש, כשהעיר ירושלים נבנתה עם 32 מרכזים קהילתיים מנהלים מתנ"סים, חלקם יותר דומיננטיים, חלקם פחות, למזלנו שלמערכת העירונית יש מינהל קהילתי מהסוג שאתם רואים פה, עם יושב ראש דומיננטי ומנהל מתנ"ס שפועלים כמו עירייה לצורך הנושא ובשעה שקורה משהו, כולנו מתגייסים לצורך הנושא במקום הזה.

ציון תורג'מן: אם אני אגיד לך שאתמול צוות מנכ"ל דן בפרטים של עשרה חרשים שגרים באזור, איך לצייד אותם בביפר כדי להגיע למצב שגם הם יידעו מה קורה, אז ירדנו גם לפרטים.

ציון תורג'מן: יש לנו שבעה צוותים, הצוותים הללו פועלים יחד עם אגפי רווחה ופסיכולוגים, הראייה לכך, שמעת את הגננת שאמרה לך: היו אצלי אתמול בלילה ונתנו לי מערכת הסברה, היו בגן ונתנו את המערכת.

ציון תורג'מן: יש שבעה צוותים ולכל צוות יש את הפק"ל וכל צוות יודע בדיוק מה הוא עושה.

ציון תורג'מן: אני מאחל שלא יהיה כאן ירי, אבל אני מזמין – הלוואי שלא יהיה – אם ייקרה ירי, תתגייסו לכאן ותראו מקרוב כיצד הצוות מגיע תוך מספר דקות, יש לנו פקודות מבצע, כולל פינוי תושבים, כולל פליירים שיוצאים ברוסית, כולל כל חומר הסברה שיש לנו בתוך הנושא, עד לרמה של עובדים חברתיים, כל זה כפוף לתוך המערכת עם המינהל הקהילתי.

ציון תורג'מן: אגב, אנחנו מדברים על תוכנית של הגברת פעילות, אנחנו עוד לא יודעים מתי זה ייגמר אבל כדי שהילדים בשעות אחר הצהרים לא יישארו בבתים עד לרגע הירייה, יש לנו יום יום תוכניות, פעילות של אגפי תרבות באמצעות האומנות לעם, משרד החינוך והתרבות, הועלו כאן כמה נושאים.

ציון תורג'מן: העסק עובד והלוואי ויעבוד גם באותן שכונות שהגדרנו אותן כרמות סיכון, ויש לנו עוד שכונות כאלה בירושלים, יש דברים אלמנטריים שעליהם דיברו.

ציון תורג'מן: קודם כל בנושא אבטחה, אדוני היושב ראש, אני רוצה שתדע, מתקיימת היום ישיבה במשרד החינוך והתרבות, עיריית ירושלים לא יכולה לקבוע את נושא האבטחה, מי שקובע זה על פי נוהלי משרד החינוך, היכן שיש גן ילדים פחות מ-100 ילד, שם על פי נוהלי משרד החינוך והתרבות - - -

מאיר תורג'מן: ברור שזה נוהל מטומטם.

דוד אזולאי: נוהל בימי שגרה.

ציון תורג'מן: אני בהחלט חושב שצריך לתקן זאת, אני רק מציין איך זה עובד.

ציון תורג'מן: נושא שני הוא נושא המיגון.

ציון תורג'מן: יש לנו תוכנית שכוללת מסגרת של סדרי עדיפויות a,b,c.

ציון תורג'מן: המסגרת הראשונה מדברת על מוסדות, גני ילדים ובתי ספר, החלק השני מדבר על מרכזים והחלק השלישי על מיגון פרטי.

ציון תורג'מן: העסק הזה עולה הון תועפות וצריך לפתור את הנושא הזה.

ציון תורג'מן: עיריית ירושלים, שמטפלת בנושאים השונים, עובדת מול פיקוד העורף, מול משטרת ישראל, ומול המינהלת.

ציון תורג'מן: אני רוצה לומר למאיר תורג'מן ולמנהל המתנ"ס, שהם עושים עבודה בלתי רגילה בכל הקשור לפעילות השוטפת.

דוד אזולאי: מר תורג'מן, מטבעי אני אדם אופטימי, אבל הייתי רוצה לשאול שאלה שלא תישמע כל כך אופטימית, אם חס ושלום המצב הזה ימשיך או יחריף חלילה וחס, האם עיריית ירושלים ערוכה גם לאפשרות של פינוי תושבים מהבתים?

ציון תורג'מן: בוודאי, יש צוות רווחה של עובדים סוציאליים, יש מערך פס"ח, יש לנו אלטרנטיבות שונות, לצערנו הרב, בעבר פינו לא פעם ואני מודיע לך, אם יהיה מצב שדורש זאת – הלוואי ולא יהיה – קיימת תוכנית, ותוך זמן סביר מפנים משפחות לבתי מלון, למוסדות, כל זה בתיאום עם מפקד העורף.

סופה לנדבר: בינתיים אף אחד לא ביקש זאת?

ציון תורג'מן: לא.

סופה לנדבר: איך יכול להיות, שילדים עוברים מגן הילדים ולעירייה לא הוגשו בקשות כאלה?

ציון תורג'מן: אם שישה מתוך 31 ילדים, בגן של נעמ"ת, מחליטים ההורים שלהם להעביר אותם מגן א' לגן ב' בשכונה, את רוצה שעיריית ירושלים תאמר שהיא מתנגדת?

סופה לנדבר: להפך, שאלתי, לא רצית להקשיב.

זאב בוים: חברת הכנסת לנדבר, זה לא פינוי.

סופה לנדבר: אני שואלת, כיצד אתם ערוכים כאשר בכל זאת ישנם הורים שמבקשים לעבור.

ציון תורג'מן: יש לנו תוכניות של מנח"י, של גני ילדים בבתי הספר וברגע שנדע שהבעיה היא כללית, נדע לטפל בכך.

יהודית שדה: בשגרה אנחנו מטפלים בכ-2,200 בתי אב בשכונה, ההיערכות שלנו בתקופה האחרונה, לא קיבלנו כוח אדם לעבודה ואנחנו בהחלט מתוגברים בצוותים נוספים של אזור דרום ושל אגף הרווחה בכלל כולל בעבודה השוטפת.

יהודית שדה: אני יכולה לומר, שרק בשבוע האחרון הגיעו אלינו כמאה פניות, הקמנו מספר קבוצות של תושבים, כולל קבוצה דוברת רוסית, קבוצה לדוברי אנגלית.

יהודית שדה: אנחנו עובדים יחד עם משרד הקליטה ורשות הקליטה העירונית בעניין הספציפי שהעלתה חברת הכנסת סופה לנדבר.

יהודית שדה: בזמן אירוע יש צוותים של רווחה וחברה של מינהל קהילתי ואגף הרווחה סביב כל מערך פס"ח של עיריית ירושלים, אנשים יוצאים לשטח, נכנסים לבתים, בודקים מה קורה בתחום של פינוי, חרדות ומיגון, אלה בהחלט שלושת התחומים שעולים בצורה ברורה.

יהודית שדה: פינוי זה בהחלטה גורפת של הצבא, מיגון חוזר ועולה, זו החלטה מעבר להחלטה של לשכת הרווחה או עיריית ירושלים, זו החלטה ביטחונית גורפת לצורך העניין.

יהודית שדה: לגבי חרדות או פחדים של אנשים, אנחנו מתואמים עם צוותים מקצועיים של תחנות לבריאות הנפש, השירות הפסיכולוגי, לשכת הרווחה, פונים אלינו הרבה מתנדבים, חינוך מבוגרים של משרד החינוך, אנחנו בהחלט מרשתים את כל הגורמים, כולל קופות החולים בשכונה.

מקסים לוי: דיברת על 2,200 יחידות דיור?

יהודית שדה: 2,200 בתי אב מתוך 10,000, זה כרבע מאוכלוסיית השכונה.

יהודית שדה: כרגע יש עלייה.

סופה לנדבר: כמה עובדים סוציאליים עובדים אצלך במחלקה.

יהודית שדה: אני לא זוכרת לומר לך כמה תקנים, יש כ-14 עובדים סוציאליים אבל בתקנים חלקיים, חצי משרה, שלושת רבעי משרה, יש עובדות סמך מקצועיות כולל דוברות רוסית, שהחלוקה של 2,200 בתי אב, מחציתם קשישים, מחציתם משפחות.

יהודית שדה: קשישים שמקבלים חוק סיעוד, שרמת הסיכון היא יותר גבוהה, זה כולל ביקורי בית, טלפונים, מחציתם דוברי רוסית, זו באמת האוכלוסייה שנמצאת בסיכון גבוה יותר.

יהודית שדה: אם מטפלת לא מגיעה לקשיש המרותק לבית ולא יכולה לדאוג לצרכיו הבסיסיים, הוא בהחלט בסיכון ממשי לחייו.

יהודית שדה: לכן, כבר חודש ימים, מהירייה הראשונה, נעשה מעקב מאוד אינטנסיבי, כולל משפחות שהן יותר חלשות ומשפחות שפונות אלינו בשל האירועים.

יהודית שדה: יש הרבה עבודה אבל מקבלים הרבה גיבוי ותמיכה.

יהודית שדה: אתמול היה כאן שר העבודה והרווחה, התבקשנו להכין בקשה, גם בקשות שהמינהל הציג וגם בקשות של לשכת הרווחה, זה יועבר במהלך היום לשר ואנחנו מקווים שאכן נקבל תגבור לצרכים אמיתיים שנוצרו כרגע.

יהודית שדה: היקף העבודה עלה בצורה מאוד אינטנסיבית.

מאיר תורג'מן: חברים, אי אפשר להתעלם מכמה דברים שמאוד חשובים לשכונת גילה.

מאיר תורג'מן: ראשית, נושא שהייתי מבקש שוועדת הפנים תעזור לנו, העליתי אותו גם בשיחה עם ראש הממשלה עוד לפני שנוצר המצב הקשה בגילה, לא ייתכן שלשכונה עם 45 אלף תושבים לא תהיה תחנת משטרה, לא יהיה בה שוטר אחד.

איוב קרא: הייתה בעבר תחנה?

מאיר תורג'מן: לפני עשר שנים הייתה תחנת משטרה ומאז השכונה גדלה ואין כאן שום תחנת משטרה.

מאיר תורג'מן: נושא שני שאליו נדרשת עזרתכם, עיריית ירושלים נמצאת בגירעון אדיר – זה לא סוד – עם כל הרצון הטוב של העירייה, עם שיתוף הפעולה המצוין שיש בינה לבין המינהלים הקהילתיים, היא לא יכולה לתת מענה לשכונות ברמה החברתית, ברמת הרווחה והתשתיות.

מאיר תורג'מן: הממשלה – ראש הממשלה הודה בכך – חייבת כסף רב לעיריית ירושלים, היא לא מעבירה את הכסף לעירייה וזה פועל יוצא, שאנחנו תושבי השכונות, בעיקר שכונות התפר, סובלים מכך.

מאיר תורג'מן: העירייה לא מקבלת כסף, אנחנו לא מקבלים כסף.

מאיר תורג'מן: העירייה לא מקבלת כסף, אין תשתיות.

מאיר תורג'מן: ראש העיר סגר את הברזים לגינות הציבוריות בגלל שאין כסף לעירייה.

סופה לנדבר: מה הגירעון של העירייה?

מאיר תורג'מן: אני לא יודע מה גודל הגירעון, אבל אני יודע שגובה הריבית שהעירייה משלמת בכל יום זה מיליון שקלים.

מאיר תורג'מן: במיליון השקלים הללו, אותם קשישים, הנוער שמסתובב ברחובות, המשפחות הנזקקות, היינו יכולים לעשות נסים ונפלאות למענם עם הכסף הזה.

מאיר תורג'מן: רבותיי, אני יו"ר כל המינהלים הקהילתיים בירושלים, אני מדבר בעיקר על שכונות התפר, היום מדובר בגילה, מחר יכולה להיות פסגת זאב, ומחרתיים ג'אבל מוכאבר מול ארמון הנציב.

מאיר תורג'מן: אותו מצב שקיים כאן היום יכול להיות גם שם, לא ייתכן שעיר בירה בארץ תחייה בקושי כזה.

מאיר תורג'מן: ועדת הפנים חייבת לקבל הסברים מהממשלה עד מתי יימשך המצב הזה?

סופה לנדבר: מתי הוא התחיל?

מאיר תורג'מן: זה לא משנה מתי הוא התחיל, היום אני רוצה פתרונות.

מאיר תורג'מן: תשאלו לדעתי, הלוואי ולא היו כאן יריות ולא הייתי צריך לקבל סיוע מאף אחד, אנחנו גם משתדלים שלא לקבל סיוע מאף אחד, אני רוצה לעבוד מול העירייה ומול משרדי הממשלה.

מאיר תורג'מן: זה מה שהעברתי לראש הממשלה בפגישה השבוע עם חבר הכנסת אלול.

מקסים לוי: אצל רפי אלול אתה יכול לקבל רק קמחא דפסחא.

מאיר תורג'מן: את זה גם אני נותן.

מאיר תורג'מן: חבל שחבר הכנסת יגאל ביבי לא נמצא כאן, כי כאשר הוא היה סגן שר הדתות הוא הבטיח לנו כסף לקמחא דפסחא, קנינו קמחא דפסחא, העברנו לאגף הרווחה שחילקה זאת ועד היום לא קיבלנו את הכסף.

מאיר תורג'מן: בושה וחרפה.

מאיר תורג'מן: ראש הממשלה היה כאן, דיברנו כאן בנושא של תחנת המשטרה, דיברנו אתו בנושא של מוסדות חינוך וגני ילדים, דיברנו אתו בנושא המיגון, בינתיים אנחנו לא רואים שום תוצאות.

מאיר תורג'מן: חבר'ה, נחמד שבאים שרים וחברי כנסת, אנחנו אוהבים לקבל אורחים, אבל אנחנו רוצים לקבל תשובות בשטח.

מאיר תורג'מן: אנחנו רוצים שהממשלה תסייע לעירייה, שתחזיר לה את החובות, שתעביר לעיריית ירושלים את 260 מיליון השקלים שהיא חייבת לה על מנת שנוכל ליהנות מהם.

מאיר תורג'מן: זה לא דבר גדול, זה דבר קטן.

מאיר תורג'מן: רבותיי, אני לא רוצה להצטייר כמסכן, שברגע קשה מבקש שירחמו עליו - - -

מקסים לוי: גם המינהל סובל מכל המצב, מפעילים את החוגים והילדים לא מגיעים.

מאיר תורג'מן: אני רוצה לספר לכם, שבשכונת גילה, 95% מהתקציב מגיע מהתושבים שממנים חוגים.

מאיר תורג'מן: אין ילד בגילה שרוצה להשתתף בחוגים ולא משתתף.

מאיר תורג'מן: אתמול באתי לציון תורג'מן ואמרתי לו, יש לי קבוצת כדורסל של ילדים מבית צפאפא ומגילה שרוצים לשחק, הוא נתן לי 30 אלף שקל על מנת שהקבוצה הזאת לא תיפול, אבל איפה הממשלה?

מאיר תורג'מן: לא קיבלנו גרוש ממשרד העבודה והרווחה לאורך שנים.

מאיר תורג'מן: אני לא רוצה לדבר על משרד החינוך.

מאיר תורג'מן: זאת בושה, שאתם באים לכאן בשעות הקשות האלה ושומעים את הדברים שלי, אבל אין לי ברירה, אני רוצה ביטחון, אני רוצה שקט בשכונה הזאת, אני רוצה שהתושבים יחיו את החיים שלהם, עולים חדשים, עולים ותיקים, צעירים, דתיים, ערבים, יש לנו הכל מכל ויש לנו שקט, אתם צריכים לשמוח שאין מריבות בין דתיים לחילונים, במקום לסייע, סליחה על הביטוי "דופקים אותנו".

מוטי אבו: אנחנו צריכים לשמור על התושבים בגילה, דיברתם קודם על ירושלים כבירת ישראל, גילה בתוך ירושלים וצריך לשמור על גילה.

מוטי אבו: אין לי ספק שהתושבים אוהבים את השכונה, ראיתם את יופייה, מי שגר כאן נהנה לגור כאן, היופי, האוויר, יש כאן איכות חיים אבל כמובן שהמציאות הזאת היא מציאות קשה ולכן חשוב מאוד שנשקיע בחינוך.

מוטי אבו: בבתי הספר בגילה לפעמים אנחנו נלחמים מלחמה עיקשת על פעילות בלתי פורמלית.

מוטי אבו: העירייה בשיתוף גורמים נוספים מסייעת לנו להחזיק את הילדים בשעות אחר הצהרים, אבל אסור שזה ייפסק לאחר שהירי ייפסק, אלא צריך להמשיך ולטפל בחינוך הבלתי פורמלי, אנחנו לא רוצים תדמית של קו עימות, אנחנו לא רוצים להיות קריית שמונה, יש לזה משמעויות מרחיקות לכת, אבל יחד עם זאת, אנחנו צריכים לשמור על שכונה שמאמינה בעתיד של השכונה ועל מנת ליישם זאת אנחנו צריכים להשקיע בחינוך, גם בחינוך הפורמלי וגם בחינוך הבלתי פורמלי.

מוטי אבו: בעניין הזה תגידו לנו מה אנחנו צריכים לעשות.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות לאנשי המינהל של שכונת גילה על האירוח, אני חושב שבימים כאלה, שאתם גם מצליחים לעמוד בפני כל הלחצים ובפני כל המבקרים, אני בטוח שההנהגה שלכם ודאי נותנת את אותותיה בשטח וזה מורגש.

דוד אזולאי: ברשותכם אני רוצה לגשת לסיכום הדיון: הוועדה מעודדת ומחזקת את תושבי שכונת גילה על עמידתם האיתנה כנגד אלה המנסים לפגוע בחיי השגרה של תושבי השכונה.

דוד אזולאי: הוועדה מאחלת רפואה שלמה לפצועי צה"ל בכלל ולחייל מג"ב, שמעון אוחנה בפרט.

דוד אזולאי: הוועדה מחזקת את ידי צה"ל בפעילותו להגנה על תושבי המדינה ושכונת גילה בפרט.

דוד אזולאי: הוועדה מעריכה ומחזקת את פעילות המינהלת להרגעת הרוחות ולחיזוק ועידוד תושבי השכונה.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למשרד לביטחון פנים ולמשרד החינוך לפעול לאלתר לאבטחת מוסדות חינוך ומבני הציבור בשכונה.

דוד אזולאי: הוועדה תמשיך ותעקוב אחר ההתרחשויות וההבטחות ותקיים דיון נוסף בוועדה בהשתתפות כל הנוגעים בדבר.

דוד אזולאי: הוועדה ממליצה למינהלת השכונה להכין תוכנית בקשות ולהפנותה למשרד ראש הממשלה לביצוע.

דוד אזולאי: גם המשרד הטוב ביותר שיירצה לעזור, אם אין מסמך מקצועי, אף אחד לא יטפל.

דוד אזולאי: תכינו מסמך, תגישו אותו למשרד ראש הממשלה, לחברי הכנסת, אנחנו נפעיל את מי שצריך.

דוד אזולאי: הוועדה ממליצה למערכת הביטחון לבחון בשנית את גידור השכונה בצד הדרומי של השכונה.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לביטחון פנים, לפתוח תחנת משטרה בשכונה כדי להשרות יותר ביטחון על תושבי השכונה.

זאב בוים: אדוני היושב ראש, נדמה לי שבכל הסיכום הזה לא הופיעה המילה ירושלים אפילו פעם אחת.

זאב בוים: אני מציע, במקום שכתוב לחזק את המינהלת, להוסיף: של קהילת ירושלים, כשאתה משבח את המינהלת, צריך לציין: המינהלת של עיריית ירושלים.

דוד אזולאי: שכונת גילה היא בירושלים והמינהלת היא חלק מעיריית ירושלים.

דוד אזולאי: אני אוסיף את הדברים.

ציון תורג'מן: אני מציע, שהמינהלת בתיאום ובשיתוף עם עיריית ירושלים תגיש את המסמך.

דוד אזולאי: קיבלתי את ההערה, מינהלת השכונה בשיתוף עם עיריית ירושלים.

דוד אזולאי: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.