ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 120, 2000-06-27 13:00

דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

דוד אזולאי: אנחנו מקיימים דיון על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 5)(צו לאיסור נשיאת נשק), התש"ס-2000, של חבר הכנסת רובי ריבלין.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת רובי ריבלין לדווח לנו אם בעקבות הדיון במליאה היו הערות להצעת החוק.

ראובן ריבלין: הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 5), כפי שהובאה לשולחן זה על מנת להכינה לקריאה שניה ושלישית, כל הדיונים בה בוצעו למעשה בהכנה לקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: למעשה כל חברי הפאנל שיושב כאן - נציגי המשרדים השונים, כולל גורמי צה"ל, המשטרה ורשות הרישוי לנשק, הביעו את הסכמתם להצעה.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע שהדיון להכנת הצעת החוק לקראת קריאה שניה ושלישית ייעשה כאשר לרשויות השונות יש איזשהן הערות חדשות.

ראובן ריבלין: אני יכול להפנות את תשומת לבכם לפרוטוקול של הדיון במליאת הכנסת בקריאה הראשונה, כאשר חברי הכנסת אמרו את דברם ולמעשה בהצבעה לא היו מתנגדים להצעת החוק.

דוד אזולאי: משרדי הפנים, העבודה וביטחון הפנים כבר אמרו את שלהם בישיבות הקודמות.

ראובן ריבלין: כולם הביעו את דעתם, אך אנחנו צריכים לראות אם שיש דברים שלא ראינו בדיונים הקודמים.

סא"ל חני כספי: יש לנו כמה הערות, שנראה לנו שניתן בצורה ניסוחית להתגבר עליהן.

סא"ל חני כספי: לפני שתוקן החוק, היתה אחריות על בית המשפט נותן הצו להעביר את הצו לידיעתנו.

סא"ל חני כספי: מאחר שאנחנו גוף שנותן נשק לידי אנשים, יש חשיבות רבה שהמידע יגיע אלינו.

סא"ל חני כספי: בהצעת החוק הנוכחית אין המנגנון הזה, שיש חובה להעביר את המידע הזה לידיעתנו.

מרים פרנקל-שור: זה קיים בסעיף 2ו פיסקה (3).

סא"ל חני כספי: קיימנו בפרקליטות דיון על המשמעויות ביישום הצעת החוק, מתוך ידיעה שברגע שההצעה תתקבל אנחנו נצטרך לעבוד איתה.

סא"ל חני כספי: בדיון התברר לנו שהגזירה בפיסקה (3), שזה יהיה אלוף משנה, קצת קשה לנו.

סא"ל חני כספי: אני רוצה להזכיר לכם שאלוף משנה זה למעשה מח"ט.

סא"ל חני כספי: אנחנו מציעים שזה יהיה סגן אלוף שהוא מפקד יחידה.

דוד אזולאי: ביקשנו בכוונה שזה יהיה בעל דרגה בכירה.

מרים פרנקל-שור: ברגע שנוריד את הדרגה לגבי צה"ל, אנחנו נצטרך גם להוריד את זה במשטרה, ומזה רצינו להימנע.

סא"ל חני כספי: זה לא דומה.

סא"ל חני כספי: אני יכולה לתת דוגמאות ממקומות בהם מדובר על בתי סוהר צבאיים מול בתי סוהר אזרחיים, והדרגות שם שונות.

סא"ל חני כספי: החקיקה לגבי הצבא שונה, כי יש שוני בגופים.

מרים פרנקל-שור: מדוע את חושבת שאם "הממונה" הוא אלוף משנה, היא גזירה שצה"ל לא יוכל לעמוד בה?

סא"ל חני כספי: בחטיבה הממונה הוא המח"ט.

סא"ל חני כספי: בדרך כלל אנשי המילואים שצריכים נשק הם חיילי המילואים הקרביים.

סא"ל חני כספי: מבחינתנו זה אומר שאם לדוגמה מדובר בחייל מהצפון, אז מח"ט שנמצא בפעילות מבצעית הוא זה שיצטרך לבוא לבית המשפט ולנמק.

סא"ל חני כספי: המח"ט פחות מכיר את החייל - -

דוד אזולאי: גם הרמטכ"ל, כשהוא מקבל החלטה הוא לא מכיר בדיוק את החייל.

דוד אזולאי: לכן יש מפקדי שטח שמעבירים לו חוות דעת.

סא"ל חני כספי: תחשבו מה יש מתחתיו של ניצב משנה במשטרה לעומת מה שיש מתחתיו של מח"ט.

סא"ל חני כספי: מי שמכיר את החייל בצורה יותר רלוונטית הוא סגן אלוף שהוא מפקד היחידה.

סא"ל חני כספי: אנחנו חושבים שזה יותר אפקטיבי.

מרים פרנקל-שור: בבסיס מסוים המפקד הוא אלוף משנה, מי לדעתך צריך אז לייצג?

סא"ל חני כספי: הממונה ביחידת המשנה.

סא"ל חני כספי: במחנה מטכ"ל למשל, האל"מ שהוא מפקד הבסיס מכיר יותר את החיילים מאשר סגן אלוף שהוא מפקד היחידה?

ראובן ריבלין: אם היה מדובר במערכת צה"לית או בחוק צה"לי, לא היתה לי שום בעיה עם זה, משום שצה"ל לוקח את האחריות ומבקש לקבוע אותה כמו שהיא ואני סומך עליו.

ראובן ריבלין: פה אנחנו אומרים שיש ארבעה מוסדות שהם מחויבים במתן אישור – משמר הכנסת, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר והצבא – ובאחידות הדרגה המאשרת, אנחנו נצטרך להוריד גם את הרמה במקומות אחרים.

ראובן ריבלין: אם נצטרך להוריד את הרמה במקומות אחרים, הדבר עלול להביא לידי מצב שבו אנחנו מתחילים לשבש את המטרה של החוק.

ראובן ריבלין: אלוף משנה היא איזושהי רמה מסוימת שיכולה לומר אם לתת נשק למרות שבית המשפט שלל.

ראובן ריבלין: אם אנחנו אומרים שזה יהיה מפקד יחידה, אני יודע שבצה"ל זה לפעמים סגן אלוף.

ראובן ריבלין: אבל אם אני מוריד במקרה של צה"ל זה גם מוריד לי את כל הדרגות האחרות במקומות אחרים.

סא"ל חני כספי: אני לא חושבת שזה מתחייב.

סא"ל חני כספי: תחת פיקודו של מח"ט יש 3,000 איש.

סא"ל חני כספי: אני לא חושבת שזה המצב במשטרה.

מרים פרנקל-שור: השאלה אם המשטרה עומדת על כך שצריך להיות צמודים לצה"ל.

ראובן ריבלין: עם משמר הכנסת ושירות בתי הסוהר אין בעיה.

סנ”צ עידו גוטמן: אנחנו לא נדרוש להיות צמודים לצה"ל בנושא הזה.

דוד אזולאי: ככל שאתה מוריד ברמה, אתה גם מוריד באחריות.

ראובן ריבלין: פה לא מדובר בסתם סגן אלוף, אלא במפקד יחידה.

ראובן ריבלין: מפקד יחידה הוא בדרך כלל אלוף משנה.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו מגבילים את זה לסגן אלוף שהוא מפקד יחידה ומעלה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, שזה לא כל סגן אלוף, אלא זה סגן אלוף שהוא בתקן של אלוף משנה.

ראובן ריבלין: זה צורך קומולטיבי – גם שהוא סגן אלוף וגם שהוא מפקד יחידה ומעלה.

ראובן ריבלין: כלומר, הלמעלה ממנו הוא אלוף משנה ולא פחות מזה.

ראובן ריבלין: אם המשטרה לא מתנגדת ולא מבקשת שנוריד את הרמה גם לגביה, אני חושב שבהחלט אפשר לקבל את הצעת הצבא.

מרים פרנקל-שור: האם לדעת צה"ל זה מספיק?

סא"ל חני כספי: עשינו דיון מכין איך אנחנו מתארגנים ברגע שהחוק הזה נכנס לתוקפו, וזה מה שעלה בדיון.

ענת אסיף: לאחר שהתפרסם הנוסח הכחול, קיבלתי הערה משירות ביטחון כללי, שבגלל שחשבנו שהם יהיו באיזשהו סידור נפרד, הם הושמטו מכאן, למרות שבחוק המקורי הם נמצאים.

ענת אסיף: הם ביקשו לחזור להיות ברשימת רשויות הביטחון.

ענת אסיף: זה נראה לי נכון לחלוטין, ואני מציעה להוסיף אותם גם בסעיף הזה וגם בסעיפים אחרים.

סנ”צ עידו גוטמן: צריך להוסיף אותם גם בסעיף ההגדרות וגם בסעיף 3 – צריך להוסיף מישהו שהוא מקביל לאלוף משנה.

ענת אסיף: הם ביקשו שזה יהיה ראש מחלקה ומעלה.

מרים פרנקל-שור: באחת הישיבות אנחנו דיברנו על ראש אגף ולא על ראש מחלקה.

ענת אסיף: אני לא מתמצאת בדרגות בשב"כ ואני לא יודעת מה יש מעל ראש מחלקה.

סנ”צ עידו גוטמן: ראש מחלקה מקביל לאלוף משנה.

סא"ל חני כספי: ראש אגף מקביל לדרגת אלוף.

סנ”צ עידו גוטמן: צריך להוסיף את שירות ביטחון כללי גם בסעיף 2ו.

סנ”צ עידו גוטמן: ואת כל הגופים כמו שב"ס ומשטרה.

סנ”צ עידו גוטמן: אם מודיעים לצה"ל, מדוע שלא יודיעו למשטרה שלקחו משוטר נשק?

סנ”צ עידו גוטמן: מדוע שלא יודיעו למשמר הכנסת?

סנ”צ עידו גוטמן: לפיכך צריך לתקן את זה בסעיף 1 – בהגדרה של "רשות ביטחון", בפיסקה (3) צריך להוסיף את הממונה, ובסעיף 2ו (3), שלא יהיה רק צבא הגנה לישראל, אלא כל רשות ביטחון.

סא"ל חני כספי: אני מבקשת להעיר לסעיף 3 לתיקון – 2ג – "על אף הוראות סעיף 2ב, ניתן צו הגנה שאינו כולל איסור כאמור בסעיף 2(א)(1), רשאי בית המשפט לבקשת המחויב בצו...".

סא"ל חני כספי: לנו נראה שכאן, מבחינת הצבא, אנחנו נותנים למחויב בצו מעמד שהוא יכול להיות בעייתי לנו בהיבט של שירות המילואים.

סא"ל חני כספי: מדוע שזה לא יהיה לבקשת הממונה?

סא"ל חני כספי: אם אנחנו חושבים שהוא אדם טוב, הוא יחליט שהוא עכשיו לא רוצה להגיש בקשה והוא לא עושה מילואים, וכך הוא יכול להחליט כרצונו שהוא לא בא לשירות מילואים, כי הוא לא מגיש את הבקשה לקבל נשק.

סא"ל חני כספי: אני מבקשת לאפשר לנו שזה יהיה או לבקשת ממונה.

סא"ל חני כספי: היה לנו סיפור כזה של חייל מילואים ששירת בלבנון, שהוחלט שכל עוד שהוא בלבנון הוא יהיה עם נשק.

סא"ל חני כספי: ואכן בזמן שהותו בלבנון הוא נשא נשק וביציאה בשער פטמה הוא היה מפקיד אותו.

מרים פרנקל-שור: לפי 2ג הוא לא יכול לבקש את הנשק אם הוא בשירות מילואים, מכיוון שהוא יכול לבקש את הנשק רק אם הוא דרוש לו לשם הגנה עצמית או שהנשק משמש אותו במסגרת עבודתו.

סא"ל חני כספי: זו סתירה.

ראובן ריבלין: השאלה אינה שאלה משפטית, אלא שאלה ערכית.

ראובן ריבלין: יש פה שתי מערכות – המערכת הראשונה והראשית מתייחסת לכך שיש אדם שהוא אלים ושיש לו נשק, שהוא לא מקבל דווקא בהיתרים, שאז ניתן לשלול לו את ההיתר, אלא נשק שהוא מקבל על ידי מערכת שהיא מערכת שלמה וכמעט לא מתייחסת לפרט וצריך להאיר את עיניה מסכנתו של הפרט.

ראובן ריבלין: אז בא בית המשפט ומוציא אותו מתוך מערכת של אפשרות לשאת נשק.

ראובן ריבלין: בסעיף 2ג אומרים שאותו אדם יכול לפנות לבית המשפט.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אנחנו משנים את הנוהג שהיה קיים קודם, שהוא מקבל ורק אם מבקשים לקחת ממנו את הנשק, לוקחים.

ראובן ריבלין: אנחנו אומרים שקודם כל לוקחים ממנו את הנשק, כדי להגן על הציבור ובעיקר על בני משפחתו.

ראובן ריבלין: אם הוא אומר שהוא בכל זאת צריך את הנשק, כי הוא עובד למשל בחברת שמירה או שהוא זקוק לו לפרנסתו או שמאיימים על חייו וכו', סיפורים שכמובן באים לשיקול דעת בית המשפט ואנחנו כמחוקקים מגבילים אותו.

ראובן ריבלין: בעניין הערכי אנחנו שללו ממנו את הנשק.

ראובן ריבלין: צה"ל בעצם מבקש שהמערכת תוכל לומר שלמרות שבית המשפט שלל מאותו אחד את הנשק, צה"ל מבקש להחזיר לו, כי הוא עושה את כל ההצגות האלה רק כדי שהוא יהיה משוחרר משירות מילואים.

ראובן ריבלין: למעשה רוצים לחייב אותו בלי הסכמתו לאחוז נשק.

סנ"צ דורית זיו: מדובר בעיקר על אנשים שהם במערך המילואים, שהיום הם לא במילואים ומחר הם כן יכולים להיקרא לשירות מילואים.

ראובן ריבלין: כלומר, שיכול להיות מצב שבו אדם ירביץ לאשתו בצחוק, כדי שיקחו ממנו את הנשק בצבא ושהוא לא יוכל לשרת במילואים.

סא"ל חני כספי: אני חושבת שיש כאן בעיה ניסוחית, כי אם ב-2ג כתוב : "...

סא"ל חני כספי: לבקשת המחויב בצו...", אז איך זה מסתדר עם (3), ששם כתוב: הגיש הממונה בקשה בכתב?

סא"ל חני כספי: אם כך מה מעמד הממונה?

מרים פרנקל-שור: זה אומר שהוא וגם הממונה מגישים בקשה להמשך ההחזקה בנשק.

סא"ל חני כספי: זה לא מנוסח כך.

סא"ל חני כספי: הניסוח לא בהיר ולכן הייתי מורידה את: "...

סא"ל חני כספי: לבקשת המחויב בצו...", והייתי כותבת: רשאי בית המשפט להתיר לו להמשיך להחזיק או לשאת בנשק אם סבר כן שהנשק דרוש לו להגנה עצמית.

סא"ל חני כספי: במקרה כזה ברור שהוא יגיש.

סא"ל חני כספי: אם הממונה חושב אז הממונה יגיש.

ענת אסיף: בית משפט לא עושה שום דבר בלי שמבקשים ממנו.

ענת אסיף: לכן בשתי העילות של הגנה עצמית ושל העבודה, האדם יגיש בקשה, כי הוא צריך לנמק למה.

ענת אסיף: בעילה השלישית – או שהוא יבקש או שהממונה יבקש, ולכן אפשר לכתוב את המילים: "לבקשת המחויב בצו".

סא"ל חני כספי: כך גם פותרים את הבעיה של (3), שאז לא ברור מי צריך להגיש.

מרים פרנקל-שור: אני מקבלת את זה.

ראובן ריבלין: אני מודה לך מאוד על ההערה הזאת, כי אפשר היה לומר בצדק שיש כאן שיבוש.

ענת אסיף: אפשר להוריד את המילים "לבקשת המחויב בצו", אך להשאיר את המשך המשפט: "הנושא או המחזיק נשק כדין".

ענת אסיף: כתבנו "לבקשת המחויב בצו" רק כדי להדגיש שמי שמבקש יש לו כבר נשק כדין.

ענת אסיף: לכן כדאי לכתוב: רשאי בית המשפט להתיר לאדם הנושא או מחזיק נשק כדין להמשיך להחזיק את הנשק.

מרים פרנקל-שור: אם מורידים את המילים "לבקשת המחויב בצו", לא משנים את פיסקה (1) ו-(2)?

מרים פרנקל-שור: סא"ל חני כספי התייחסה רק לבקשת הממונה ושזה לא יהיה קשור לבקשת המחויב בצו.

מרים פרנקל-שור: השאלה היא אם אנחנו לא משאירים את פסקאות (1) ו-(2) לבקשת המחויב בצו, כי אני חושבת שזה לא רק שבית המשפט ייקח בחשבון את (1) ו-(2), אלא אנחנו נשאיר לבקשת המחויב בצו את פסקאות (1) ו-(2), וננסח את פיסקה (3) בדרך שהציעה סא"ל חני כספי.

סא"ל חני כספי: זה אפשרי.

ענת אסיף: גם בחוק היום משום מה כתוב רק כוחות מילואים.

סא"ל חני כספי: אם כך צריך לתקן את זה.

ענת אסיף: אנחנו ממילא כנראה ננסח את זה גם לשאר רשויות הביטחון וזה יהיה סעיף כללי – שאם הוא נמנה על רשות ביטחון אז צריך להודיע.

יעקב ליצמן: מדוע צריך לפרט שזה סדיר או מילואים?

יעקב ליצמן: אפשר לכתוב שהוא נמנה עם כוחות צבא הגנה לישראל.

סא"ל חני כספי: לגבי כוחות המילואים זה מעמד שהוא לא מעמד, בעוד שאנשי הקבע נמנים עם צבא הגנה לישראל, הם משרתים בצבא הגנה לישראל.

סא"ל חני כספי: איש מילואים הוא אזרח ברוב הזמן והוא נהיה איש מילואים רק אם קראנו לו.

סא"ל חני כספי: אבל אנחנו רוצים לדעת גם לגבי אזרחים הנמנים עם כוחות המילואים.

סא"ל חני כספי: ולכן יש חשיבות להדגיש גם את הנמנים עם כוחות המילואים, כי המעמד שלו הוא של אזרח.

ראובן ריבלין: החשד חל עליו רק ברגע שהוא מתגייס.

סנ”צ עידו גוטמן: אמרנו שצריך להכניס את השב"כ להגדרות ואז כאן צריך לכתוב: כוחות הביטחון, לרבות אנשי המילואים של צה"ל.

סנ”צ עידו גוטמן: כך כולם נכללים.

דוד אזולאי: ואז זה כולל גם את אנשי הקבע.

סא"ל חני כספי: סדיר וקבע זה ברור ולגבי מילואים צריך לפרש במיוחד.

סא"ל חני כספי: ההערה האחרונה נוגעת לנושא של פקיעת הצו – סעיף 4 להצעת החוק.

סא"ל חני כספי: בפיסקה (ב) נאמר: "איסור נשיאה והחזקה של נשק כאמור בסעיף 2ב ימשיך לעמוד בתוקפו גם לאחר פקיעת תוקפו של צו ההגנה, כל עוד לא בוטל על ידי בית המשפט לפי בקשת המחויב בצו...".

סא"ל חני כספי: שוב פעם אנחנו תלויים במחויב בצו.

סא"ל חני כספי: לכן אני מבקשת שזה יהיה: או לבקשת ממונה.

סא"ל חני כספי: אם אנחנו לא נכתוב את זה, אז יהיו אנשים שמאוד ישמחו לא לקבל את הנשק חזרה.

ראובן ריבלין: מה לגבי אנשי כוחות ביטחון שהם לא כוחות ביטחון לפי ההגדרה, כי חוק השב"כ עדיין לא חוקק ולמוסד אין חוק?

ראובן ריבלין: דוח לנדוי קובע שאנחנו צריכים חוק בגלל שאותם אנשים פועלים למעשה בלי מסגרת.

ראובן ריבלין: הדבר היחידי שניתן הוא האפשרות שראש הממשלה או שר הביטחון יפעילו אותם לפי סמכות טבעית שקיימת להם.

ראובן ריבלין: אם כך אנשי כוחות הביטחון, שאני לא יודע מי הם, אוחזים נשק על פי אישור משר הביטחון, והוא לעניינו הממונה.

ראובן ריבלין: כל אחד מאנשי משרד הביטחון מחזיקים למעשה נשק על פי רשיון.

סא"ל חני כספי: נכון, רק אצלנו החובה היא כללית.

חנה זיכל: במשרד הביטחון יש רישוי פנימי שלהם.

ראובן ריבלין: לכל שוטר יש משטרה, לכל חייל יש את צה"ל ושר הביטחון הוא הממונה על החזקת הנשק של אנשי כוחות הביטחון.

סא"ל חני כספי: רוני פנחס מעיר לי שהממונה לא ממונה על אנשי המילואים.

סא"ל חני כספי: אז לגבי כוחות המילואים צריך שיהיה קצין בדרגת סגן אלוף שהוא מפקד יחידה.

דוד אזולאי: מה יהיה עם המשטרה?

סנ”צ עידו גוטמן: אין לנו מילואים ולכן אין לנו את הבעיה הזאת.

דוד אזולאי: האם אין במשטרה אנשים שמחזיקים נשק לתקופה מסוימת?

ראובן ריבלין: אנשי משא"ז לדוגמה.

סנ”צ עידו גוטמן: הם צרה צרורה אחרת, אבל הם עוברים איזשהו הליך של רישוי.

סנ”צ עידו גוטמן: יש איזושהי בדיקה לגביהם.

סנ”צ עידו גוטמן: דרך אגב, הם שוטרים לכל דבר, ברגע שהם נכנסים לעבודה.

דוד אזולאי: איש משא"ז לוקח איתו את הנשק הביתה?

סנ”צ עידו גוטמן: לא.

מרים פרנקל-שור: אם כך, בסעיף 4(ב) יש בקשה להוסיף את שלטונות צה"ל.

מרים פרנקל-שור: אני מבינה שלגבי ממונה אחר זה לא נכנס.

סא"ל חני כספי: לגבי העניין שהצו עומד בתוקפו, אני מבינה שזו כוונת המחוקקים.

סא"ל חני כספי: מבחינתנו יש פקודת מטכ"ל סדורה בעניין הזה, שברגע שיש אדם שמסובך בהליכים כאלה, אז יש ועדה שבוחנת את המשך שירותו ובוחנת בכלל אם הוא יהיה בשירות מילואים.

סא"ל חני כספי: חשבנו שאפשר לוותר כאן על בית המשפט, אפילו לאחר תקופת מסוימת.

דוד אזולאי: בשום אופן לא.

סא"ל חני כספי: לגבי סעיף 2ג – כאשר יש איסור לכניסה לדירה, האם הכוונה שבשום פנים לא יינתן נשק, גם לבקשת ממונה?

סנ"צ דורית זיו: כן.

רוני פנחס: בדיון הקודם, הסייג הזה שלא ניתן יהיה לאשר מתן נשק למי שנאסר עליו להיכנס לדירה, נאמר רק לגבי מי שהנשק דרוש לו להגנתו או לצורך עבודה, אבל לא לגבי כוחות הביטחון.

רוני פנחס: עכשיו זה חל גם על מי שצריך את הנשק לצורך עבודתו כאיש כוחות ביטחון.

רוני פנחס: שימו לב שיש מגבלה נוספת, שלבית המשפט אסור לתת את הנשק אם הדבר עשוי להוות סיכון לשלומו של בן משפחה.

רוני פנחס: אם בית המשפט משתכנע שמתן הנשק לא מהווה סיכון לשלומו של בן משפחה, אז צריך לאפשר לבית המשפט לאשר לו לשאת נשק.

רוני פנחס: יש כאן מנגנון כפול.

סנ"צ דורית זיו: יצאו מנקודת הנחה שמי שאסרו עליו להיכנס לביתו, מהווה סכנה לבני משפחתו ולכן הוציאו מכלל אפשרות להחזיר לו נשק.

סנ"צ דורית זיו: מי שהוא במערך המילואים, זה דבר אחר.

סנ”צ עידו גוטמן: אם הוא מורחק מהבית, ממילא הוא מסוכן לבני משפחתו.

רוני פנחס: אז לא צריך לכתוב את הסייג הזה.

רוני פנחס: אם בית המשפט משתכנע שאין בו כדי להוות סיכון--

סנ”צ עידו גוטמן: אז הוא לא יוציא צו הרחקה נגדו.

בתיה ארתמן: מאידך אומרים שגם אם מרשים לו להיכנס הביתה הוא ממשיך להוות סיכון, גם אז צריכים להיות בטוחים שאין בידו נשק.

ראובן ריבלין: היתה פה איזושהי אנומליה – מצד אחד אדם היה מקבל צו הרחקה, והוא מקבל את זה רק משום שהוא מסוכן, אבל לאחר מכן אם לא היו אומרים אחרת, היו נותנים לו נשק.

ראובן ריבלין: לכן אמרנו בצורה ברורה ביותר שאדם שניתן לגביו צו הרחקה, קודם כל לוקחים לו את הנשק.

ראובן ריבלין: יבוא סגן אלוף שהוא מפקד יחידה ומעלה או כל ממונה אחר בשירות ביטחון ויאמר שהוא צריך את אותו איש ושהוא אחראי עליו ולכן שיחזירו לו את הנשק.

ראובן ריבלין: במקרה כזה בית המשפט ישקול על פי בקשה של אדם בעל רמה, בדרגה כל כך גבוהה, לתת לו את הנשק.

ראובן ריבלין: העיקר בכלל הזה הוא שאדם שניתן לגביו צו הרחקה, הוא אדם שצריך להרחיק אותו מכל מצב שבו הוא יוכל להיות מסוכן.

סא"ל חני כספי: בית המשפט, אליבא דהצעת החוק, לא יוכל לתת לו נשק אפילו לבקשת אלוף משנה או מפקד יחידה, והיה שהוא הורחק מהבית.

סנ”צ עידו גוטמן: נכון, כי אז הסיכון מאוד גבוה.

ראובן ריבלין: נכון, כי הוא יכול לבקש מהאלוף משנה שהוא רוצה רק לשבת עם החבר'ה, רק כדי לקבל את הנשק ואז ללכת ו"לדפוק" כדור בראש של אשתו.

ראובן ריבלין: אם בית המשפט השתכנע שהאדם באמת לא מסוכן, הוא בטח יבטל את צו ההרחקה.

יעקב ליצמן: צו הרחקה הוא מתכון לבטל את כל הדברים.

חנה זיכל: 10א לא פעיל, כי זה קיים היום רק במסגרת מפעל ראוי.

סנ”צ עידו גוטמן: 10א זה למשל הנהגים של השרים.

חנה זיכל: הם מקבלים מתוקף מפעל ראוי.

סנ”צ עידו גוטמן: השר הוא מפעל ראוי?

חנה זיכל: משרדי הממשלה הם מפעלים ראויים.

חנה זיכל: יש גם את סעיף 9 לחוק כלי יריה שזה "יישוב ראוי" והוא קיים כרגע.

יעקב עמית: מדובר ביישוב באזור מסוכן שצריך לקבל נשק.

יעקב עמית: ליישוב יש מחסן נשק והתושבים מקבלים נשק.

יעקב ליצמן: מי מחליט שם מי מקבל?

סנ”צ עידו גוטמן: יש בעל רשיון מיוחד שהוא ממונה על חלוקת הנשק.

סנ”צ עידו גוטמן: אם מגיעים לבית המשפט ומוציאים צו הגנה, אז צריך מישהו שיבוא ויבקש בשבילו.

דוד אזולאי: נדמה לי שהנושא הזה עלה בדיונים לקראת הקריאה הראשונה.

מרים פרנקל-שור: גברת זיכל, את חושבת שצריך להוסיף כאן "יישוב ראוי"?

חנה זיכל: אם מדברים רק על להחזיר נשק, לא צריך להוסיף את זה.

ענת אסיף: בסעיף של הודעות לבית המשפט, יש הודעה לפקיד רישוי, למשטרת ישראל, ועכשיו הוספנו את כל שאר רשויות ביטחון.

ענת אסיף: השאלה אם לא צריך להודיע ישירות למפעל?

סנ”צ עידו גוטמן: לא.

רוני פנחס: בסעיף 2ג כפי שיתוקן, הצבא ביקש שגם הממונה יוכל להגיש את הבקשה.

רוני פנחס: משרד המשפטים ביקש שיישארו המילים: "הנושא או המחזיק נשק כדין".

רוני פנחס: לגבי אנשי המילואים, שזו עיקר הבעיה שלנו, הם בשלב שטרם זומנו למילואים ולכן הם לא מחזיקים נשק כדין.

רוני פנחס: לכן צריך לנסח את זה בהתאם.

מרים פרנקל-שור: אנחנו ננסח את זה בהתאם.

ראובן ריבלין: לסיום הדיון אני מבקש להעיר כמה דברים.

ראובן ריבלין: רבותי אנשי המקצוע, בדרך כלל חברי הכנסת מעלים או ביוזמה של מקצוענים או ביוזמה שלהם איזשהם נושאים שפעמים הרשויות אומרות שיכול שאפשר, יכול להיות שאי אפשר, זה קשה או חסר תקציב.

ראובן ריבלין: בעניין זה התפלאתי לראות, שמיד כאשר הגשנו את הצעת התיקון להצעת החוק, שכל המקצוענים הסכימו איתי.

ראובן ריבלין: זה התחיל בשירות הביטחון, שחשבתי שהוא יתנגד התנגדות חריפה ולתדהמתי ולשמחתי הרבה הוא אמר שהוא בעד החוק הזה.

ראובן ריבלין: כך גם הרשויות השונות לנשיאת נשק כמו גם המשטרה והמשרדים הייעודיים.

ראובן ריבלין: אני מציע לכם להיות ערים לקהילה.

ראובן ריבלין: החוק הזה היה מחויב המציאות לפני עשר שנים, והיינו יכולים לחסוך בחייהם של הרבה אנשים.

ראובן ריבלין: אני לא עושה חוקים כדי לקבוע סטטיסטיקה ולכן אני מציע לכם, כאשר אתם רואים איזשהו דבר הכרחי להפנות את תשומת לב הממשלה או להפעיל את חברי הכנסת, על מנת שיעשו הצעות כאלה.

ראובן ריבלין: אני מודה לכולם.

מוחמד כנעאן: לא ראיתי שיש התייחסות לגבי יישובים שנותנים נשק.

מוחמד כנעאן: צריך לזכור שדווקא במקומות כאלה קרו מקרי רצח.

חנה זיכל: בהצעת החוק הזאת יש סעיפים שמדברים על החזרת נשק, ולכן החלטנו לא להכניס את העניין של יישוב ראוי, כי לא כל כך נחוץ לנו להחזיר, כי זה לא מצב שהוא צריך את הנשק לפרנסתו.

דוד אזולאי: אני מבקש לאשר את הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 5)(צו לאיסור נשיאת נשק), התש"ס-2000, של חבר הכנסת ראובן ריבלין להגשה לקריאה שניה ושלישית.

דוד אזולאי: בעד - 4 נגד - אין נמנעים - אין

הצבעה: אני מודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.

הצבעה: - - - - - - - - -