ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 98, 2000-05-23 09:30

דוד אזולאי: אבי יחזקאל, לתיקון פקודת העיריות (חובת דיווח על איכות המים) התש"ס 2000.

דוד אזולאי: אנחנו כבר קיימנו פה מספר דיונים, והיה ויכוח בינינו ובין הרשות המקומית.

דוד אזולאי: בסופו של דבר, יש כאן איזה שהוא ניסוח סופי של החוק, ואני מבקש לעבור על זה.

סעיף 1: הרשות המקומית תפרסם מדי רבעון על לוח המודעות ובעיתונות המקומית מידע על איכות המים.

סעיף 1: פעם בששה חודשים יישלח לתושבים דוח חצי שנתי על גבי שוברי תשלום חשבון המים.

סעיף 1: בסדר?

סעיף 1: יש הערות לסעיף הזה?

סעיף 1: אנו ביקשנו פעם בחצי שנה לפרסם, ופעם בשנה יישלח לתושבים דוח מסכם.

דוד אזולאי: המידע יכלול פירוט על איכות המים וסולם השוואתי לגבי הערך המותר לפי פקודת בריאות העם 1940 והסטיה ממנו, כפי שיקבע שר הבריאות.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: מדובר פה על מה מותר מול הליקויים שיש בדוח הזה שמקבלים.

דוד אזולאי: האזרח יוכל להבחין.

דוד אזולאי: --- אני הצגתי בפני הוועדה, היושב ראש, את הסיכום שהיה.

דוד אזולאי: הטלתם על משרד הבריאות, ועלינו לסכם בינינו איך יבוצע הדיווח בדיוק.

דוד אזולאי: אנחנו מטפלים בזה עם משרד הבריאות, והרשויות המקומיות יפרסמו דיווח.

דוד אזולאי: אזי ההקדמה והדוח עצמו יהיו בצורה כזאת, וזה הסיכום בינינו לבין משרד הבריאות.

דוד אזולאי: זה יהיה גם בדוח הרבעוני וגם בדוח שיישלח לתושבים.

אברהם יחזקאל: איכות המים במדינת ישראל הוא תקן לא רלוונטי מזה שנים רבות.

אברהם יחזקאל: עכשיו עובדים, נדמה לי, אמרו לי, או שאני טועה – יש עדיין חומרים במים כאן שאינם נבדקים.

אברהם יחזקאל: לכן, מה שאני מציע, ברשותך, אני חושב שצריך לציין תקן- --- שידעו שאנחנו בודקים, אבל אין הם בתקן.

אברהם יחזקאל: אנחנו רוצים שהם יהיו בתקן.

אברהם יחזקאל: הכל מסודר, ולא מתחת ל- --- אני לא כל כך הבנתי את סיכום הישיבה שהייתה.

אברהם יחזקאל: אנחנו דיברנו - ואני התבקשתי לא לציין את זה – שמה שיצויין זה ..

אברהם יחזקאל: וחומרים כימיים והאיכות האסטתית-תברואתית, זה הפירוט של המים.

אברהם יחזקאל: אנחנו לא כתבנו בחקיקה, מכיוון שביקשתם שלא זה ייכתב בחקיקה.

אברהם יחזקאל: יהיה סולם: מה האיכות המיקרוביאלית הקיימת מול סולם הערכים המותר.

אברהם יחזקאל: לא האיכות – מספר תוצאות שהצביעו על איזה זיהום, וכולי וכולי.

אברהם יחזקאל: זה בדיוק מה שהוועדה לא רצתה.

אברהם יחזקאל: --- הרשויות המקומיות יכולות לפרסם רק מה שנותנים להן.

אברהם יחזקאל: הן אינן יכולות לבצע בדיקות עצמאיות.

אברהם יחזקאל: יש שתי מעבדות בארץ שיכולות לבצע את הבדיקות.

אברהם יחזקאל: אנחנו מקבלים את תוצאות הבדיקות ממשרד הבריאות.

אברהם יחזקאל: מה שמשרד הבריאות מעביר לרשויות המקומיות, את זה אנחנו יכולים להעביר.

אברהם יחזקאל: אנחנו איננו יכולים להמציא שום דבר ואיננו יכולים לסטות מזה.

אברהם יחזקאל: אין ספק ואין בעיה – אם משרד הבריאות יפרט בבדיקות את אמות המידה.

אברהם יחזקאל: אנחנו נפרסם גם את זה.

אברהם יחזקאל: --- תגיד לי בבקשה, בפרסום הזה אפשר לראות את איכות המים?

אברהם יחזקאל: --- לא כלום.

אברהם יחזקאל: אי אפשר להבין כלום.

אברהם יחזקאל: --- מי אחראי במשרד הבריאות?

אברהם יחזקאל: --- גברת אסתר אחראית על הנושא.

אתי בורלא: אני אגיד מה התפקיד, ומזה תוכל לגבש את מה שרוצים ליידע את הציבור.

אתי בורלא: ברשויות המקומיות, במערכות אספקת המים של הרשויות המקומיות, בודקים בדיקות מיקרוביאליות בלבד.

אתי בורלא: זה בדיוק מה שמופיע כאן בטבלה המצורפת.

אתי בורלא: אין נעשות במערכות בדיקות אחרות.

אתי בורלא: --- בדיקת עכירות המים אינה נעשית?

אתי בורלא: חומרים כימיים אין נעשית בדיקתם?

אתי בורלא: בפועל.

אתי בורלא: --- אם יהיו תקנות חדשות.

אתי בורלא: --- מה הצפי של ההתפרסמות שלהם?

אתי בורלא: זה הוגש לוועדה ונדחה.

אתי בורלא: אנחנו מקווים שזה יוגש לוועדה ויאושר.

אתי בורלא: --- אין בודקים אם יש חומרים כימיים במים?

אתי בורלא: --- לא.

אתי בורלא: עדיין לא.

אתי בורלא: יהיו עוד מספר פרמטרים כימיים – לא עוד.

אתי בורלא: יהיו מספר פרמטרים כימיים שייבדקו במערכות האספקה, ואז ניתן יהיה בהחלט לדווח עליהם.

אתי בורלא: לגבי בדיקות כימיות היום, המצב היום.

אתי בורלא: בדיקות כימיות נערכות רק בקידוחי מי שתייה.

אתי בורלא: אם הקידוחים הם בתחום הרשות המקומית, אזי המידע הזה עובד לרשות המקומית, וניתן יהיה לפרסם פה לגבי אותה רשות מקומית, מה שכתבנו כהקדמה, את הנתונים הייחודיים של אותה רשות, שזה כולל בדיקת קידוחי מי השתייה שלה.

אתי בורלא: אבל יש הרבה מאד רשויות מקומיות, שמקבלות אספקת מים מחברת מקורות, ואז אין בתחומן, וגם לא מועבר אליהן מידע לגבי איכות כימית.

אתי בורלא: המידע היחיד שקיים הוא מידע לגבי קידוחי חברת מקורות.

אתי בורלא: עכשיו, הקידוחים זה דבר משתנה, לפעמים מספקים מקידוח א', לפעמים מספקים מקידוח ב'; ולכן, המידע שיכולה הרשות המקומית לקבל – הרשות המקומית שמקבלת מחברת מקורות – הוא מידע לגבי כלל הקידוחים של חברת מקורות, שאין זה ברור בדיוק מאיזה קידוח סופקו המים לרשות המקומית.

אתי בורלא: --- אזי מה הערך של משלוח המידע הזה לתושבים?

אתי בורלא: כי אמרנו בדיוק מה שאת כרגע אומרת, שמה הערך?

אתי בורלא: הרי איך יוכלו לדעת?

אתי בורלא: --- ומה אני שותה בבית שלי?

אתי בורלא: את גרה, אנחנו צריכים לבדוק איזה מים יכול להיות שאת מקבלת, ואת יכולה לקבל את הכלל של המים שייתכן גם מגיעים אלייך הביתה.

אתי בורלא: אי אפשר לדעת מאיזה קידוח את מקבלת מים, אלא אם כן זה למשל יישוב כמו רמת השרון, שמקבל מים – גם כן לא מדוייק-

אברהם יחזקאל: במרכאות.

אברהם יחזקאל: זה כשאתה מקבל נתון וההדיוט רוצה לקרוא על לוח מודעות, או על שובר ארנונה, מה קורה, הוא לא יבין כלום.

אברהם יחזקאל: מה שאנחנו ביקשנו לדעת, זה הסבר פשטני, ברור, שבטח איש מקצוע ראוי יוכל לפשט אותו עד כדי כך שמי שיקבל את הנתונים, את כל הנתונים מכל מקורות השתייה, כולל בקטריאלי, כולל כימי וכולל לא יודע מה, שיופיעו כאן.

אברהם יחזקאל: השוואה של תקן והשוואה של מה שקורה.

אברהם יחזקאל: זאת, פחות או יותר, הכוונה.

אברהם יחזקאל: רוח החוק שלי.

אברהם יחזקאל: עכשיו למה אנחנו מגיעים – לשלב הביצוע, ומה שאנחנו מקבלים כאן, אלו תשובות טובות, פשוט לא מובנות לאזרח הרגיל.

אברהם יחזקאל: לכן, אני מבקש מכם לקבל תשובות מובנות.

אברהם יחזקאל: --- כן, אבל זה מאד מובן.

אברהם יחזקאל: אומרים, מספר הבדיקות המיקרוביאליות, מספר התוצאות שנמצאו תקינות, מספר התוצאות שהצביעו על זיהום, חריגה – זה דבר מאד מובן.

אברהם יחזקאל: מה שאיננו מובן, גם אם זה יישלח אלי הביתה, מה אני יכולה להבין מזה?

אברהם יחזקאל: --- את יכולה להבין דבר אחד, שהיה זיהום כך וכך פעמים וזהו.

אברהם יחזקאל: --- אבל אולי לא אצלי בבית, אולי בכלל אצל השכן בבית.

אברהם יחזקאל: --- אני חושב שזה חייב להיות דבר שהאזרח הממוצע, שמקבל אותו הביתה, יבין על מה מדברים.

אברהם יחזקאל: כמו כן, שהוא יקבל מידע מפורט, ככל שיש בידי הרשויות.

אברהם יחזקאל: כאן נמסר לנו על הרבה מידע שיש בידי הרשויות, שהוא לא מוצע להימסר כאן.

אברהם יחזקאל: אם יש מידע על בדיקות כימיות, ראשית בתחום הרשות, אז בוודאי שהיא יכולה להביא אותו.

אברהם יחזקאל: גם אם לא – הרשות יודעת מאילו קידוחים היא מקבלת.

אברהם יחזקאל: היא יודעת.

אברהם יחזקאל: היא יכולה להגיד שבמשך התקופה הזאת, קיבלנו מזה ומזה ומזה.

אברהם יחזקאל: אגיד את זה בצורה הכי גסה – אם יש היום בעיתונות הכותרת ש40%- מהמים אינם ראויים לשתייה, מה שצריך להיות בשורה התחתונה של זה, שהאזרח שמקבל את המים שאינם ראויים לשתייה, יידע שהמים שלו אינם ראויים לשתייה, שידע ש40%- מהמים שלו אינם ראויים לשתייה, או 10%-- --- זה איננו נכון.

אברהם יחזקאל: האלה – אם אתה אומר שהם ראויים לשתייה, זה דבר אחר.

אברהם יחזקאל: על זה אפשר באמת ללכת - ולבדוק את העניין הזה, אבל לא ייתכן שהאזרח יקרא ש40%- מהמים אינם ראויים לשתייה, וכל אחד יקבל דיווח בבית שלו, שהכל בסדר.

משה אבנון: לעשות יש מאין – זה דבר שאינו עובד.

משה אבנון: יש מדינות בעולם, לדוגמה, נניח באזור הריין בגרמניה, שם לוקחים מים מהריין לתוך מתקן טיפול אחד - ודיסלדורף מקבלת את המים מהריין ישירות, ויודעים ביציאה מהמתקן, בדיוק איזה טיב מים יוצא מהמתקן, עם כל המרכיבים מא' עד ת'.

משה אבנון: ויש עוד מקומות כאלה בעולם.

משה אבנון: במדינת ישראל המצב הוא שונה לחלוטין.

משה אבנון: אצלנו המים באים ממקורות שונים ומשונים, בכל שעות היממה.

משה אבנון: אני יכול בבוקר לקבל בבוקר מים עם הרכב כימי X’ ואחר הצהרים עם הרכב כימי Y. זה דבר ראשון.

משה אבנון: לכן, גם אם נניח לרגע שיש לי מעבדה צמודה, ואני אתן לאדוני את המידע מה היה ההרכב הכימי בשעה 12 בצהרים, היא תיקח מים בשתיים אחר הצהרים, וההרכב יהיה שונה.

משה אבנון: זה דבר ראשון.

משה אבנון: לכן, הנושא הזה מבחינה זאת במדינת ישראל איננו ישים, ואי אפשר לתת את ההרכב הכימי.

שני דברים: לכן, כפי שאמרתי, אני יכול לתת לציבור, האם זה עומד בתקן הבריאות, זה דבר ראשון, כלומר האם המים עומדים בתקן בריאות?

שני דברים: דבר שני, אני יכול לתת את אותן תוצאות הבדיקות שנבדקות.

שני דברים: בודקים בעיקר מה אינו צריך להיות בתוך המים, זה מה שבודקים בעיקר.

שני דברים: אם משרד הבריאות יעשה את זה לפי, מה שנקרא – כמו שיש היום, אתה אומר, נניח, כמות שרצוי ביום זה X, לעומת כמה שאתה מקבל – המידע הזה, ברגע שהתקנות – וזה הולך ביחד עם התקנות – ברגע שהתקנות יקבעו שזה הולך לבדיקות האלה, כי אז התוצאות האלה גם כן יהיו.

שני דברים: מה שנתקבל במשרד הבריאות, כל הבדיקות.

שני דברים: אבל אי אפשר להגיד לאזרח-

אברהם יחזקאל: ובוודאי ליושב ראש הוועדה.

אברהם יחזקאל: ראו, בסך הכל, הכוונה היא להתקדם קדימה.

אברהם יחזקאל: הרי אי אפשר להיות אבסולוטי.

אברהם יחזקאל: הכל יחסי במדינה שלי.

אברהם יחזקאל: לכן אני חושב שברשותכם, אם נעבור עוד פעם ונקרא – הייתי מגדיר את זה ככה, כרגע בשלב הבקטריאלי של האזרח, שיידע.

אברהם יחזקאל: הוא יקבל כרגע נתונים, ועם הזמן נתקדם ויגיעו הסטנדרטים הכימיים, ואולי נמצא את השיטה האומרת איך נכניס גם מידע כימי לאזרח.

ברורים לנו: אלה-

אברהם יחזקאל: והצעת היושב ראש, אנחנו כרגע בשלב הזה.

הערה: בעתיד לספק מידע מדי יום-

אברהם יחזקאל: לפרוטוקול, ברשותך אדוני היושב ראש, כדי שהאזרח ההדיוט יידע מה הוא קורא.

אברהם יחזקאל: אזי אני מבין שיהיה כתוב ככה: מספר הבדיקות המיקרוביאליות – מספר מתוכנן, מספר זה, מספר התוצאות שנמצאו תקינות – זה בסדר.

אברהם יחזקאל: אני קורא, נחמד לי.

אברהם יחזקאל: מספר התוצאות שהצביעו על זיהום 1 עם שתי כוכביות, כאשר תקן מי השתייה קובע כי זה וזה.

אברהם יחזקאל: אחוז החריגה – אחוז.

אברהם יחזקאל: אדם שקורא את זה, פחות או יותר יודע.

אברהם יחזקאל: מר מוסי רז, זה בשלב הראשון.

אברהם יחזקאל: זאת חגיגה.

אברהם יחזקאל: עובדה שמוכח כמה היא רלוונטית בימים אלה.

אברהם יחזקאל: חוות דעת – גם היא תהיה כתובה, נכון?

אברהם יחזקאל: היא חוות דעת, דרך אגב, מחייבת, ציבורית, ואני לא אגיד גם מעבר לזה, כי היא מנוסחת באופן די הדוק: על סמך התוצאות, איכות המים שסופקה לשתייה במהלך השנה, או במהלך התקופה האחרונה, הייתה באיכות מיקרוביאלית טובה.

דוד אזולאי: מקומות, ואז סביר להניח שלא כל האזרחים יקבלו "שטאנץ" אחד כולם.

דוד אזולאי: אני מדבר על מקרה של רשות מקומית, שיש לה כמה בארות שהיא שואבת מהם את המים, והתוצאות יהיו שונות בין באר אחת לשניה.

הערה: בברזים.

הערה: הבדיקות המיקרוביאליות נעשות בברזים, או במגדל המים, זה כבר ברשת האספקה עצמה.

הערה: זה אנחנו נותנים בלי קשר אם זה מחברת מקורות או מקידוחים פרטיים.

הערה: זה ניתן בברזים של התושבים.

הערה: גם פה יש איזו שהיא הטעייה.

הערה: כי בירושלים יש לנו 20 נקודות איגום, ויכול להיות שבגילה זה היה מזוהם, וברמות זה לא היה מזוהם-

אברהם יחזקאל: החקיקה, שמדבר על כך שעם החקיקה הזו, אנשים יצטרכו להתאים את עצמם.

אברהם יחזקאל: גם אנשי המקצוע, גם הדגימות, גם מספר הדגימות, הכל יחסי.

אברהם יחזקאל: גם הסטנדרטים והתקן.

הערה: נעשות כל הפעולות, וכך - שלא יסופקו מים מזוהמים לתושבים.

דוד אזולאי: על איכותם התברואתי של מי השתייה במקום מגוריו, יוכל לעיין בדוח השנתי של ספק המים.

דוד אזולאי: הדוח פתוח לציבור, והוא יכול לעיין בו.

דוד אזולאי: אופן הפרסום בלוח המודעות ובעיתונות המקומית.

דוד אזולאי: תוך כמה זמן?

מרים פרנקל-שור: מששה חודשים מיום פרסומו של החוק.

מרים פרנקל-שור: מציעה לא לכתוב אפילו שום דבר.

מרים פרנקל-שור: חשוב.

מרים פרנקל-שור: אנחנו לא נוהגים-

אילנה מישר: הפנים יקבע את אופן הפרסום.

אילנה מישר: אנחנו איננו מפרסמים את הכל, וזה כבר ברור, שאלו לא כל הפרמטרים שנבדקים.

אילנה מישר: באיזה שהוא מקום צריכים לומר אילו פרמטרים ייבדקו, שייקבע בתקנות, ובעתיד אפשר להוסיף פרמטרים נוספים.

אילנה מישר: אבל שזה יהיה כתוב בחוק.

מרים פרנקל-שור: בסעיף ב'.

אילנה מישר: פרמטרים יפורסמו, וכאן משתמע כאילו כל מה שנבדק - וזה ברור שלפחות היום זה בלתי ישים.

מרים פרנקל-שור: נבדקו.

אילנה מישר: לקבוע אילו פרמטרים יפורסמו.

אילנה מישר: אילו פרמטרים-

מרים פרנקל-שור: (ב).

מרים פרנקל-שור: "הנושא של שר הבריאות צריך לקבוע איזה פרמטרים יפורסמו: המידע יכלול פירוט על איכות המים וסולם השוואתי לגבי הערך המותר, לפי פקודת בריאות העם".

אילנה מישר: לקבוע תקנות, אבל התקנות כוללות היום עשרות פרמטרים.

אברהם יחזקאל: הראויים והנכונים, כשיקבע בתקנות, בפרסום.

מרים פרנקל-שור: מציעה?

אילנה מישר: פרמטרים יפורסמו.

אילנה מישר: צריכים לבדוק, ואז יש בכל הפרמטרים הרמות המותרות.

אילנה מישר: אבל מתוך זה, רצוי שיהיה משהו יותר מצומצם מהכל.

מרים פרנקל-שור: העם"?

אילנה מישר: לצמצם איזה-

מרים פרנקל-שור: מצמצם.

מרים פרנקל-שור: אני מוכנה להוסיף, אני רק איני יורדת לסוף דעתה, איך את רוצה שזה יהיה כתוב.

מרים פרנקל-שור: אני מבינה שאת אינך רוצה שכל מה שמתפרסם בתקנות מי השתייה יתפרסם, אז תציעי לי איך זה יהיה בסמכות שר הבריאות.

מרים פרנקל-שור: גברת אילנה מישר טוענת שיכול להשתמע מהסעיף, שכל מה שמפרסמים בתקנות מי שתייה לפקודת בריאות העם, הם צריכים לפרסם.

מרים פרנקל-שור: ראשונה.

דוד אזולאי: פרסום.

דוד אזולאי: זו הדוגמה.

דוד אזולאי: תראה לה רגע את הדוגמה.

אילנה מישר: בדיקות", משהו בכיוון הזה.

אילנה מישר: או לגבי אילו ערכים.

מרים פרנקל-שור: המידע"-

שלום גולדברגר: הבריאות יקבע את הפרמטרים שיפורסמו בדיווח.

שלום גולדברגר: המידע בדיווח יכלול את הסולם ההשוואתי לגבי ערך המוצר, לפי פקודת בריאות העם.

שלום גולדברגר: שר הבריאות יקבע את הפרמטרים שייכללו בדיווח.

מרים פרנקל-שור: ויישלח לתושבים"

שלום גולדברגר: "ברחל בתך הקטנה".

שלום גולדברגר: שיידעו שמדובר על אילו פרמטרים ייכללו בדיווח.

שלום גולדברגר: אילו פרמטרים הנוגעים לאיכות המים.

דוד אזולאי: שהוא יקבע.

דוד אזולאי: שר הבריאות הוא שיקבע את הפרמטרים.

שלום גולדברגר: להחסיר.

שלום גולדברגר: יהיה הערך המותר לפי פקודת בריאות העם והסטייה ממנו.

מרים פרנקל-שור: בחקיקה.

מרים פרנקל-שור: מדוע?

מרים פרנקל-שור: מכיוון שאם אנחנו נרצה לעשות שינוי, אנחנו צריכים לעבור עוד פעם 4 קריאות.

מרים פרנקל-שור: אם אנחנו משאירים את הכל בתקנות, אנחנו איננו צריכים להגיע לכנסת ולעבור את כל התהליך הזה, ואז אפשר לשנות הכל בתקנות.

מרים פרנקל-שור: במיוחד כאשר מביאים לתשומת ליבי שעומדים לשנות את תקנות המים.

מרים פרנקל-שור: אם עומדים לשנות את תקנות המים, זה צריך להשליך על הצעת החוק.

מרים פרנקל-שור: אם אנחנו פה קושרים את ידיו ורגליו של השר, המידע שיישלח ללקוח, לאחר תקנות המים, לא יהיה רלוונטי כבר.

מרים פרנקל-שור: אנחנו צריכים פשוט לזרום עם הזמן.

אביטל שטרנברג: להבטיח, שהתקנות לפי החוק הזה, ישונו ברגע שישונה הסטנדרט של המים.

מרים פרנקל-שור: בריאות העם, כי אז זה צריך לדעתי לבוא אוטומטית.

אביטל שטרנברג: אזי הוא גם יהיה צריך, במקביל, לשנות את התקנות לפי החוק הזה.

אילנה מישר: הבריאות.

מרים פרנקל-שור: את אומרת, אני רוצה להבטיח שאני כיום מדווחת רק על האיכות המיקרוביאלית של המים.

מרים פרנקל-שור: נכון?

מרים פרנקל-שור: ואת לא רוצה את הכל.

אילנה מישר: על ידי שר הבריאות.

מרים פרנקל-שור: מה הפרמטרים שידווחו לתושבים ושיתפרסמו על לוח המודעות.

מרים פרנקל-שור: הערך המותר – אנחנו חייבים להצמיד לפקודת בריאות העם, מכיוון ששם נקבע הסולם.

דוד אזולאי: הפרסום בלוח המודעות ובעיתונות המקומית".

דוד אזולאי: המודעות ובעיתונות המקומית ובשוברי התשלום".

מרים פרנקל-שור: להשאיר לכל רשות מקומית את האופציה.

דוד אזולאי: בעיתונות ובלוחות המודעות, והוא לא ייתן בשוברים?

מרים פרנקל-שור: חוזרים לסעיף א', שהעירייה תפרסם מדי רבעון על לוח המודעות ובעיתונות המקומית, ופעם בששה חודשים יישלח לתושבים דוח חצי שנתי.

דוד אזולאי: לא, אנו נסתפק בשני הפרסומים – הוא איננו יכול?

מרים פרנקל-שור: אין בעיה.

דוד אזולאי: לתושבים דוח חצי שנתי על גבי שוברי התשלום – שלא תהיה הסמכות לשר הפנים לבטל את זה.

דוד אזולאי: האזוריות על החוק, לפני קריאה ראשונה.

מרים פרנקל-שור: לנו נושא חדש.

מרים פרנקל-שור: אני מציעה שהצעת החוק הזו תהיה גם למועצות המקומיות וגם למועצות האזוריות.

מרים פרנקל-שור: למען הסדר הטוב, לפני שאנחנו שולחים את זה לפרסום, אנחנו ניידע אותם.

מרים פרנקל-שור: אם אין איזו התנגדות מסיבית ויוצאת מן הכלל, אנחנו נעביר את זה לפרסום.

משה אבנון: לא המועצה מספקת את המים.

משה אבנון: זאת אגודה, מושב של חברת מים בפני עצמו.

משה אבנון: כלומר, רק יישובים קהילתיים, המועצות האזוריות מספקות להם מים.

משה אבנון: צריך לדעת שזה לא בדיוק אותו דבר כמו עיריות.

משה אבנון: אלו שני גופים שונים.

שלום אבנון: עין חרוד – זו אגודת מים פנימית שלו.

שלום אבנון: ועד האגודה, או ועד הקיבוץ – אני יודע איך קוראים לזה שם – מזכירות הקיבוץ, היא מספקת לעצמה את המים.

דוד אזולאי: גם במועצות המקומיות ישנם מקרים שגם כן-

שלום אבנון: פירקנו כבר איזה שמונים.

דוד אזולאי: הערביות-

שלום אבנון: לפני חצי שנה, גם כן התפרקה.

שלום אבנון: הן מתפרקות מהר מאד, כי הן לא יכולות לקבל סיוע, אם הן לא נכנסות ל..

שלום אבנון: אבל כתוב "ספק המים", לכן זה מחייב בעצם את ספק המים של מזכירות הקיבוץ, לדוגמה.

מרים פרנקל-שור: הנושא.

מרים פרנקל-שור: אי אפשר ככה, ב-

דוד אזולאי: זה על המועצות האזוריות.

דוד אזולאי: נביא את זה לידיעתן, נשמע את ההסתייגות שלהן, ואחר כך - אם נראה שאין הבדל משמעותי, נכניס אותן לכאן, ואם יש הבדל, בשלב זה נוותר על המועצות האזוריות.

מרים פרנקל-שור: המקומיות.

הערה: משלו הוא אגודת מים?

הערה: למה שזה לא יחול על אגודות מים.

דוד אזולאי: המקומיות לפרסם, ואגודת מים אינה רשות מקומית.

רחל אדם: עליהן, ולא - יש פירצה בחוק.

רחל אדם: זאת אומרת, מי בא למלא את הפירצה הזו?

משה אבנון: החוק הזה-

משה אבנון: זאת.

משה אבנון: אני אינני שולל.

דוד אזולאי: אותן בשלב זה.

מרים פרנקל-שור: להחליט פה שאנחנו מוותרים על אגודות המים, בלי ששמענו ואנחנו מכירים את הנושא.

רחל אדם: מים מאגודות מים – זה אחוז גבוה?

משה אבנון: אבל מקורות אחראית רק עד גבול המשבצת.

משה אבנון: מקורות אינה אחראית על הבית בתוך המושב, או בתוך הקיבוץ.

משה אבנון: לזה אגודות המים אחראיות.

משה אבנון: עירייה היא ספק מים; מועצה אזורית – לא.

משה אבנון: (כולם מדברים ביחד – לא ברור)

דוד אזולאי: המים ביישוב שלך.

דוד אזולאי: זהו.

דוד אזולאי: המים, בשלב זה לא לכלול אותן בהצעת החוק הזו.

דוד אזולאי: אתה לא יכול להכניס אותן לפה, כאשר לא שמעת אותן, ואתה אינך יודע מה עמדתן בעניין, איך הן מסוגלות לעמוד בזה.

דוד אזולאי: מה שאני מציע, זה שאנחנו כרגע נקבל את החוק הזה.

דוד אזולאי: זה יכלול את המועצות המקומיות ואת העיריות.

דוד אזולאי: מועצות אזוריות גם כן לא נוכל לכלול, כי גם בתוכן יש-

משה אבנון: במועצות אזוריות שיש בהם ישובים קהילתיים.

משה אבנון: לגביהם המועצה האזורית כן אחראית.

משה אבנון: במועצות האזוריות היום, נוצר מצב מוזר.

משה אבנון: למשל, הרבה קיבוצים היום, יש להם תוספות שטחי מגורים - וזה הופך להיות יישובים קהילתיים.

משה אבנון: אזי הם מקבלים חלק גדול מהמים דווקא מהמועצה האזורית.

משה אבנון: המשק עצמו, הקיבוץ עצמו – לא.

משה אבנון: כלומר, מה שניתן לעשות, לדעתי, הוא לקבוע שבאותם המקומות הרשות המקומית היא ספקית המים, ואז פתרת את כל הבעיה.

מרים פרנקל-שור: את המים מאותה רשות מקומית.

משה אבנון: בגבעת המורה בנו שכונה חדשה.

משה אבנון: הקימו ישוב קהילתי.

משה אבנון: מה שהחוק צריך להגיד, זה תופס לגבי רשויות מקומיות שהן ספקיות המים.

משה אבנון: אזי זה יכלול גם את המועצות האזוריות שהן ספקיות מים לאותם יישובים קהילתיים.

משה אבנון: זה איננו כולל את אותם המקומות שהרשות המקומית אינה מספקת בהם את המים.

דוד אזולאי: מיני דברים שיכולים לעכב.

דוד אזולאי: אני מציע, הבה נגיש את החוק כמו שהוא, ובין קריאה ראשונה לשניה אנחנו נוכל לקיים שוב דיון ולהוסיף - ואז נשמע את אגודות המים ואת המועצות האזוריות.

דוד אזולאי: אם נצטרך להוסיף אותן, נוכל להוסיף אותן.

דוד אזולאי: נכון?

דוד אזולאי: שהחוק יועבר לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: מי בעד?

דוד אזולאי: אני רק יכול להצביע לבד – אנו החלטנו.