ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 92, 2000-05-16 09:30

דוד אזולאי: אנחנו שוב מקיימים דיון על אי-סדרים במעבר הנוסעים בנמל התעופה בן-גוריון והיתרי כניסה למקומות רגישים בשדה התעופה.

דוד אזולאי: בסיור הוועדה ראינו וכולם היו עדים – המשטרה גם הייתה מעורבת ויש גם התכתבות ענפה עם המשרד לביטחון פנים – לכל הנושא של מתן היתרים לבעלי תפקידים להסתובב בשדה התעופה ובמקומות הרגישים בו.

דוד אזולאי: לתומי חשבתי שהעניין סודר כפי שכתב לי אבנר לושי, עוזר ראש-הממשלה ושר הביטחון "העובד עצמו פוטר מעבודתו, נפתחה חקירה בעניינו, ומעבר לכך הופקו במשטרת ישראל לקחים, הוסקו מסקנות, כך שמדיניותה הנוקשה של המשטרה בנוגע למתן האישורים אכן תיושם בפועל".

דוד אזולאי: חשבנו שבאמת שבכל הנושא זה של מתן היתרים מתחיל להיות קצת סדר.

דוד אזולאי: אני חייב לומר שאני לא האמנתי שאכן הולך להיות סדר בעניין הזה ולכן לא הרפיתי ממנו.

דוד אזולאי: המשכנו להתכתב עם כל הגורמים והדברים הגיעו גם לוועדת חוץ וביטחון.

דוד אזולאי: נכון להיום עדיין לא קיבלנו דברים ברורים שיאמרו לנו מה נעשה ואיך נעשה לגבי מתן ההיתרים, אבל לפני מספר ימים, בתחילת חודש מאי, שמענו כולנו את כתבתו של חיים ריבלין בעניין מתן היתרים לכל דיכפין והפעם דווקא לא על-ידי השב"כ אלא על-ידי המשטרה כאשר השוטרים עצמם הנפיקו ונתנו היתרים לכל מיני גורמים, ואם תרצו, אני יכול למנות אותם.

דוד אזולאי: מדובר במנהל בית-ספר, מנהל בית-חולים והרשימה ארוכה.

דוד אזולאי: רבותיי, אני חושב שהדבר הזה צריך להדיר שינה מעיני כולנו מפני שזאת התשובה לכך שיש היום כל כך הרבה עובדים זרים ותיירים השוהים בצורה בלתי חוקית.

דוד אזולאי: הדבר האחד קשור עם השני.

דוד אזולאי: יכול להיות שתסתכלו עלי בתמיהה ותשאלו מה הקשר בין הדברים, אבל אני אומר שיש קשר.

דוד אזולאי: אם אדם שמחזיק תעודה כזאת יכול להסתובב ולהגיע למקום הרגיש ביותר בשדה התעופה והוא ממתין לנערות ליווי, אז הכל יכול לקרות.

דוד אזולאי: אני מיד גם אתייחס לכל הנושא של כניסת עובדים זרים לארץ וכאן אני אשמח לשמוע את הרצל גדז' שמכהן כמה חודשים בתפקידו שיאמר לנו מה אכן נעשה.

דוד אזולאי: אם לצטט מדוח מבקר המדינה האחרון בקשר לשערי הכניסה לארץ, הרי שבדוח נאמר: "ב2- בנובמבר 97 החליטה הממשלה להעביר את האחריות לביצוע ביקורת הגבולות מהמשטרה לידי משרד הפנים.

דוד אזולאי: בשל חילוקי דעות בין המשרדים לא הושלמה ההעברה וב23- בפברואר 1999 החליטה ועדת השרים על השלמת העברת האחריות של מערך ביקורת הגבולות לידי משרד הפנים, לפי סיכום בין מנכ"ל משרד הפנים לבין מנכ"ל המשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: ההחלטה קיבלה תוקף של החלטת ממשלה מיום 11 בנובמבר 1999.

דוד אזולאי: בהחלטה נקבע כי משרד הפנים יקבל את האחריות הכוללת על תפעול מערך ביקורת הגבולות ב1- במאי 1999.

דוד אזולאי: אכן משרד הפנים בא בדברים עם רשות שדות התעופה כדי שהיא תבצע עבורו כקבלן משנה את העבודה הטכנית של ביקורת הדרכונים".

דוד אזולאי: כלומר, משרד אחד מגלגל את זה על המשרד השני ובסופו של דבר ההחלטה הזו לא מומשה.

דוד אזולאי: "בתחילת מאי 1999 אימצה הממשלה את המלצות צוות המנכ"לים שמינתה ולפיהן תידחה העברת האחריות לביקורת הגבולות לינואר 2001.

דוד אזולאי: הצוות נימק את המלצתו לדחות את העברת האחריות בחוות דעת של גורם ביטחוני וכן בעלות תקציבית נוספת שהוצגה כתנאי להעברת האחריות".

דוד אזולאי: כלומר, תקציב אין, אבל צריכים אחר-כך למצוא תקציבים כדי לגייס את העובדים הזרים ולפתור את הבעיות של העובדים הזרים.

דוד אזולאי: לשם כך אחר-כך יימצאו התקציבים.

דוד אזולאי: "בעקבות זאת החליטה ועדת שרים ב25- באוקטובר 1999 כי המחשב ישודרג בעלות של כשמונה מיליון ש"ח ובמימון השדרוג יישאו בחלקים שווים המשרד לביטחון פנים, משרד הפנים, רשות שדות התעופה ומשרד התיירות.

דוד אזולאי: משרד הפנים סירב לשלם את חלקו ורשות שדות התעופה נאותה לשלם במקומו כהלוואת גישור, ובעקבות כך שודרג המחשב", ואני שמח לשמוע את זה.

דוד אזולאי: "המשטרה ורשות שדות התעופה גם הגיעו להסדר שעד תחילת אפריל 2000 יוגדל מספר הדלפקים באולם הנכנסים בנתב"ג מ24- ל34- ויגויס כוח האדם הדרוש לאיוש".

דוד אזולאי: כאשר אני שומע שפעם זה השב"כ ופעם זאת המשטרה שמעורבים במתן היתרי כניסה לאזורים הרגישים בשדה התעופה, רבותיי, יש כאן משהו לקוי במערכת שחייב להדליק אצל כולנו נורה אדומה ולראות מדוע הדברים הללו קורים והאם יש פה פרצה הקוראת לגנב או שמישהו במכוון מתעלם מהמצב הזה ובעצם מאפשר מתן היתרים כאלה שאחר-כך בלי שום ספק אני מניח שאם יבדקו, ימצאו שיש קשר בין מתן ההיתרים הללו לכניסה של כל מיני גורמים שאינם רצויים למדינה שלנו.

דוד אזולאי: בתחילת הדברים הייתי מבקש לשמוע את התייחסות המשטרה.

שוקי קוסקס: אני יכול לומר שהאיש בו מדובר זה אני כאשר בשנתיים בהן אני מכהן בתפקידי ניסיתי לעשות סדר.

שוקי קוסקס: יש ועדת רשיונות בה יושב מפקד היחידה, מנחת ביטחון של נתב"ג ונציג המכס.

שוקי קוסקס: אחרי שהוועדה מסכמת את כל בקשות האנשים למתן האישורים, זה עובר למנהל הנמל לאישורו.

שוקי קוסקס: כל הנושא הוא לא מתן אישורים ללא היתר ואנשים לא עשו שימוש כל כך חופשי.

שוקי קוסקס: גם הכתבה לא מתארת את זה אלא היא מדברת על ארבעה שוטרים.

שוקי קוסקס: המקרה השני זה מקרה שמחלקת השוטרים עלתה עליו.

שוקי קוסקס: כמו שאמרתי קודם, הגברת הזאת פוטרה, שלושת האחרים הושעו מתפקידם והחקירה ממשיכה להתנהל.

שוקי קוסקס: אם יימצא דופי בדבר הזה – ואני לא יודע, כי אני לא מצוי בחקירה אלא מח"ש מטפלת בזה – כמובן שגם הם יישאו במסקנות.

שוקי קוסקס: אפשרויות.

ישראל בן-חיים: אני רוצה לתאר מה נעשה.

ישראל בן-חיים: קודם כל, במקרה של המשטרה, אני לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר כאן.

ישראל בן-חיים: כאן מדובר בעבריינים מבחוץ ומבפנים.

ישראל בן-חיים: מי שבמשטרה נתן את ידו, הוא עבריין.

ישראל בן-חיים: במסגרת זאת המחלקה לחקירות שוטרים בדקה גם אותנו.

ישראל בן-חיים: היא נכנסה לכל הרישומים שלנו ולשמחתי לא גילתה אצלנו, לפחות עד כמה שאני יודע כרגע, עבריינים.

ישראל בן-חיים: עם עבריינים צריך להתמודד כעבריינים.

ישראל בן-חיים: הנושא השני הוא הנושא של שירות הביטחון.

ישראל בן-חיים: לצערי לא נמצא כאן נציג השירות אבל אני אגיד, בלי לקחת אחריות, מה הם כן עשו.

ישראל בן-חיים: השירות הזדעזע מהאירוע הזה.

ישראל בן-חיים: יכול להיות שכלפי חוץ הם נתנו הסברים, אבל אני יודע שהם הזדעזעו.

ישראל בן-חיים: הם עשו בדק בית יסודי, הם קיבלו את הדרישה שלי שעומדת כבר יותר משלוש שנים לעשות שימוש שונה לחלוטין ברשיונות ללא שם.

ישראל בן-חיים: הדבר הראשון שעשיתי יומיים אחרי שנכנסתי לתפקיד זה לקחת את הרשיונות ללא שם שהיו ברשות ולגזור אותם.

ישראל בן-חיים: לרשות היו אבל אין יותר רשיונות ללא שם אצלנו ועוד מעט גם במשטרה לא יהיו.

ישראל בן-חיים: יהיו בודדים בשירות הביטחון שיאושרו לשימוש מבצעי על-ידי גורם שהוא מחוץ לצנזורה בנתב"ג, גורם חיצוני ברמה של מנהלי אגף.

ישראל בן-חיים: זאת אומרת, הם שינו לחלוטין את הנהלים ואנחנו פועלים להקטין משמעותית את כמות הרשיונות בכלל.

ישראל בן-חיים: האישורים הקבועים מתבצעים בצורה שניתנת לבדיקה והיא מאוד מסודרת ועם יד קשה מאוד על האישורים.

ישראל בן-חיים: יש לי בעיה עם האישורים האלה כי לי זה מפריע שאנשים מסתובבים.

ישראל בן-חיים: עשינו עוד מעשה אחד כאשר האישורים של השנה וחצי האחרונות הם אישורים חדשים.

ישראל בן-חיים: הכנסנו נושא של בקרת מעברים בנתב"ג.

ישראל בן-חיים: פעם יכולת בכל המקומות רק להראות את התעודה ולהיכנס, אבל היום כמעט בכל המקומות – עוד מעט זה יהיה בכל המקומות – אתה חייב להעביר את התעודה שלך ואם למשל סיימת את תפקידך כפרלמנטר, אנחנו מורידים אותך מהרשימה ואתה לא נכנס.

ישראל בן-חיים: אנחנו גם מקבלים אינדיקציה שניסית להיכנס.

ישראל בן-חיים: זה מעשה נוסף שעשינו כדי לייעל את השימוש.

ישראל בן-חיים: אני רוצה לסייג את זה כי האחריות שלי בנתב"ג היא האחריות הכוללת ואחת הבעיות בשדות תעופה, כמה שאתה עושה מעברים יותר חסומים, אתה מסכן את השוהים במתקן.

ישראל בן-חיים: זאת אומרת, אם חס וחלילה יש שריפה והכל חסום, אנשים לא יכולים לברוח.

ישראל בן-חיים: לכן אצלי העדיפות הראשונה היא לכך שדלתות יוכלו להיפתח במקרה חירום, גם אם זה פוגע במידה מסוימת בביטחון ולקחתי על עצמי את האחריות הזאת.

ישראל בן-חיים: יש לי מקומות בנתב"ג שבשבוע הראשון שלי בנתב"ג פתחתי שם את המנעולים.

ישראל בן-חיים: אמרתי שאני לא מוכן להיות במצב שאנשים נוסעים שלא מכירים את האולם יילכדו ולא יוכלו לפתוח דלת בגלל איזה פרנויה טיפה מוגזמת.

ישראל בן-חיים: צריך לזכור שבנושא הביטחון, שזאת אחריות שלי, אני לא מוטרד אם חס וחלילה יכנס מישהו עם נשק לאולם.

ישראל בן-חיים: ראשית, אני אעשה כל מאמץ שהוא לא יכנס, אבל אם הוא יכנס, יש לי אמצעים לירות בו בחזרה אם הוא מתחיל לירות.

ישראל בן-חיים: זאת אומרת, יש לנו אבטחה שצריכה לתת מענה לאירוע.

ישראל בן-חיים: גם אם אני משאיר אופציה לפתוח דלתות, העסק הוא לא פרוץ.

ישראל בן-חיים: לגבי הרשיונות החד-פעמיים.

ישראל בן-חיים: גם כאן שינינו בצורה קיצונית את הנהלים ואנחנו הולכים להמשיך ולשנות אותם באופן מתמיד.

ישראל בן-חיים: קודם כל הורדנו משמעותית את כמות הכניסות החד-פעמיות, וכמו שתיאר שוקי כל מקרה נבדק לגופו של עניין.

ישראל בן-חיים: אם יצלצל אלי חבר כנסת ויבקש אישור עבור מישהו, אנחנו נאמר לו שאם הוא מזהה את הבן-אדם, הוא לוקח אחריות, אנחנו נעתרים.

ישראל בן-חיים: אנחנו לא מערכת קשוחה.

ישראל בן-חיים: אנחנו רוצים לעזור לאנשים.

ישראל בן-חיים: כשמצלצל מישהו שמגיעים אורחים מיוחדים מחו"ל, בזמנו הגיעה משלחת יפנית להסתדרות, אנחנו עזרנו לאנשים להיכנס לקבל אותם.

ישראל בן-חיים: אם אני מרגיש חוסר ביטחון, אנחנו מלווים אותם.

ישראל בן-חיים: הורדנו משמעותית, ואני מדבר אתך על מאות אחוזים, את כמות הנכנסים.

ישראל בן-חיים: כשמגישים בקשה שהיא לא בתקנות, לבוא עם מכונית, אנחנו לא מאשרים.

דוד אזולאי: הרצל, אתה כבר כמה חודשים בתפקיד והייתי רוצה לשמוע ממך מי היום בעצם אחראי על הכניסה לארץ, האם משרד הפנים, האם המשרד לביטחון פנים או שבכל-זאת כפי שדווח כאן על-ידי משרד מבקר המדינה, אתם העברתם את זה כשירות לשדות התעופה.

הרצל גדז': לכן במסגרת הדיונים שהיו בזמנו וזה נדחה ממאי שנה שעברה, כרגע תאריך היעד המוגדר, לפחות לפי תוכנית המשטרה, מדובר על סוף מאי-ראשית יוני 2001.

הרצל גדז': אני יכול לומר שתהליכי עבודת המטה בנושא הזה מבחינתנו עדיין לא בקצב שאני חושב שראוי שיהיו אבל התהליך הוא תהליך מורכב ויש בו הרבה מאוד דברים שצריך לעשות.

הרצל גדז': התהליך הוא תהליך איטי ואנחנו בשלבי הקמת מינהלת פנימית שלנו בראשה יעמוד פרוייקטור שיוכל לנהל את זה בצורה ארגונית כזו שנוכל להגיע למצב שביוני 2001 נקבל את זה בצורה מדורגת ושלא יהיה מצב שדווקא ביוני 2001 נתב"ג יהיה צוואר הבקבוק של מדינת ישראל.

הרצל גדז': הצורה המדורגת מדברת על התחלה בפריפריה, אולי נמל חיפה, אולי אילת, ולהגיע לנתב"ג במקרה הטוב לקראת ספטמבר-אוקטובר 2001 אם התוכנית תאושר כפי שאני מכין אותה ושר הפנים יציג אותה.

הרצל גדז': אז יואץ המהלך של העבודה בנושא הזה.

הרצל גדז': במקביל מתבצעת עבודת מטה של המשטרה בתחום שלה כאשר בחלק היינו שותפים בייעוץ וגם אצלנו כאשר הכוונה היא כוונה ברמה לאומית.

הרצל גדז': הם קוראים לזה משטרת הגירה, אנחנו קוראים לזה רשות כניסה.

הרצל גדז': הכוונה היא להקים מערכת שתעסוק בכל מה שקשור לכניסות ויציאות של זרים לישראל.

הרצל גדז': צריך לקחת את שתי העבודות, לעשות בינן קואורלציה ולהציג את המערכת.

הרצל גדז': למי הגוף הזה יהיה כפוף, זה עוד צריך לעבור דיון, אבל זה שצריך להקים רשות כניסה או משטרת הגירה במדינת ישראל, הגיע הזמן לעשות זאת ואנחנו כבר כמה שנים מאוחר מדי בתחום הזה.

עודד ברוק: ההחלטה של ממשלת ישראל לגרש אלף איש בחודש הוטלה על משרד העבודה והרווחה ולשם כך ניתנו לו בסביבות מאה תקנים.

עודד ברוק: שר העבודה והרווחה החליט שזה לא מתפקידו של משרד העבודה והרווחה ומאז אותה עת המאה תקנים האלה עוסקים בדברים אחרים.

עודד ברוק: למשטרת ישראל עצמה היו אנשים שצורפו לצוותים של משרד העבודה והרווחה, אבל מאז שהם הפסיקו לתפקד, אותם שוטרים גם הועברו לתפקידים אחרים.

אלי קליין: באחד הדיונים המפכ"ל קיים דיון אצלנו ואמר שנעבור לשיטה אחרת, ללכת יותר על פעילות מוכוונת מודיעין שהיא כנגד אלה שמתיישבים פה עם משפחות.

אלי קליין: בשלב יותר מאוחר קמה צעקה של השגרירים והיו בכנסת פעמיים דיונים כאשר כל השגרירים הגיעו ועשו עליהום על הממשלה.

אלי קליין: מהקטע הזה החל תהליך של עושים חושבים, לראות מה לעשות, לחשוב על פיתוח שיטות אחרות ופה החלה תופעת הבלימה של האכיפה שהזכרתי קודם.

גדעון עזרא: חברי הוועדה לבעיית עובדים זרים נסעו לשדה התעופה בדהרייה לראות אם משם מגיעים עובדים זרים.

גדעון עזרא: נחת מטוס, אכן ירדו עובדות זרות אבל הלכו לעבוד ברשות.

גדעון עזרא: הן עובדות כמשרתות וגרות בבתים, וגם כנראה עוסקות בזנות אחרי שעות העבודה הרגילות.

דוד אזולאי: כבר היום יש לנו בעיה קשה עם העובדים הזרים כי אנחנו מחויבים כלפי הילדים שלהם, ויש כל מיני ארגונים הומניים שקמים השכם והערב ובאים ודואגים ורוצים לתת להם על-חשבון משלם המסים הישראלי.

דוד אזולאי: 1.

דוד אזולאי: הוועדה שמעה בסיפוק על שיפור והוספת דלפקים בשדה התעופה בן-גוריון כדי להגן על תנועת הנכנסים לארץ.

דוד אזולאי: 2.

דוד אזולאי: הוועדה שמעה בסיפוק על השיפורים במתן היתרים לשהייה בשדה התעופה לגורמים המקצועיים.

דוד אזולאי: 3.

דוד אזולאי: הוועדה תמשיך ותעקוב אחרי מתן ההיתרים ודרכי היציאה והכניסה לארץ.

דוד אזולאי: 4.

דוד אזולאי: הוועדה שמעה בדאגה על התופעה של כניסת עובדים זרים למדינה מבלי יכולת לגרשם בגלל ויכוח בין הרשויות.

דוד אזולאי: תודה רבה לכם.