ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 28, 1999-11-16 10:00

דוד אזולאי: אני פותח את הישיבה.

דוד אזולאי: נמצאים איתנו היום בין היתר שני ראשי ערים: ראש עיריית ראשון לציון וראש עיריית אשדוד.

דוד אזולאי: הוועדה סיירה בראשון לציון לפני כחודש ימים.

דוד אזולאי: ראינו את הדברים מקרוב והתרשמנו.

דוד אזולאי: בינתיים, היה הבג"צ.

דוד אזולאי: אנחנו מבקשים לדעת לאחר הדיון בבג"צ שני דברים.

דוד אזולאי: ראשית, האם אנחנו יכולים היום לצאת בבשורה לתושבי ראשון לציון ולהגיד להם שאתר פי גלילות לא יעבור לראשון לציון.

דוד אזולאי: שנית, בסיור של הוועדה, ראש העיר של אשדוד לא היה אתנו בסיור.

דוד אזולאי: צבי צילקר: הוא לא הוזמן.

דוד אזולאי: נדמה לי שהוזמנתם, אבל לא חשוב.

דוד אזולאי: היה חשוב לנו מאד לשמוע את עמדת עיריית אשדוד לגבי העברת האתר לאשדוד.

דוד אזולאי: האם נמצאים כאן אנשי אתר פי גלילות?

דוד אזולאי: עופר דורון: אני רוצה לציין רק דבר אחד, נמצאים פה אנשי חוות הדלק של פי גלילות.

דוד אזולאי: צריכים להיות פה אנשי חוות הגז של גלילות, שזה נושא הדיון.

דוד אזולאי: אותם לא זימנו משום מה.

דוד אזולאי: אני שומע שכן זומנו, יכול להיות שהם יגיעו בהמשך.

דוד אזולאי: עופר דורון: לפי מה שהבנתי היום בבוקר, הם לא זומנו.

דוד אזולאי: אנחנו נבדוק את זה בהמשך.

דוד אזולאי: אולי בתחילת הדיון, הייתי מבקש לשמוע את ראש העיר של ראשון לציון, מר ניצן, שיסקור בפנינו את הדברים ויציין היכן עומדים היום הדברים.

דוד אזולאי: מאיר ניצן: תודה רבה מכובדיי, יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת ועמיתי, ראש עיריית אשדוד.

דוד אזולאי: צר לי לומר שהעברת חוות הגז פי גלילות התנהלה ומתנהלת בצורה לא עניינית, ולמגינת לבי, גם לא מקצועית.

דוד אזולאי: אני אעביר גם כמה נתונים מקצועיים, ואני מודה לכבוד שר התשתיות הלאומיות שהואיל להתראיין אתמול בעיתון ולומר שהערותיי הן לא מקצועיות.

דוד אזולאי: הוא רק לא בחן את חוסר המקצועיות של אנשיו.

דוד אזולאי: והנה חוות דעת מקצועיות.

דוד אזולאי: אני מתנגד להעברת חוות הגז לאזור המוצע בסמיכות לראשון לציון, בגלל היותו אזור מועד לפורענות, בגלל פעילות סייסמית חריפה.

דוד אזולאי: ואני מצטט מחוות דעתו של הגיאולוג שמעון גילה, המדבר בעד עצמו.

דוד אזולאי: וכך כתוב: "באזור שבין בת-ים לפלמחים, מופו לפחות שני שברי רוחב, שכיוונם דרום מזרח-צפון מערב, המצטלבים עם מערכת השבר הראשית".

דוד אזולאי: לפי גבירצמן וקלנג מ1983-, דווקא מערכת השברים הרוחביים, היא המערכת הפעילה בהווה.

דוד אזולאי: מיקום חוות הגז, שטווח הסכנה שלה בהתפוצצות או שריפה הוא 4.5 קילומטר, בנקודת מפגש של שני שברים גאולוגיים פעילים, הוא מסוכן ביותר.

דוד אזולאי: מעניין שהמועצה הארצית לתכנון ולבנייה ציינה דבר, אבל התעלמה מהעובדות.

דוד אזולאי: נציגיה אומרים שקיימת סכנה הנובעת מהנחת צינור גז באורך של 16 קילומטר מאשדוד עד לאזור השפד"ן.

דוד אזולאי: אני שוב מצטט את הגיאולוג גילר: "באזור חוות הג.פ.מ ותוואי צנרת הג.פ.מ מצויה מערכת שבירה פעילה, עם סיכוני רעידות אדמה בדרגה 7 בסולם מרקלי ורעידות מתועדות בעשור האחרון בלבד, בעוצמה 4.1 בסולם ריכטר" זאת העוצמה המקבילה לדרגה 7 בסולם מרקלי.

דוד אזולאי: להזכירכם, בחוברת סקר הסיכונים תמ"א 32 א' צנרת ג.פ.מ עמוד 33 סעיף 5.11 נכתב: "יש להביא בחשבון שתוצאה של רעידה בעל מגניטודה של 3 ומעלה עלולה לגרום לכשל במערכת הולכת הגז ובה בעת ייגרם הרס במערכות אחרות: קריסה וניתוק של כבלי מתח, פיצוץ צנרות מים, קריסת מבנים וגשרים.

דוד אזולאי: "

אברהם יחזקאל: גברת ירדנה פלאוט אמרה שאתה מקשקש.

אברהם יחזקאל: מאיר ניצן: מי שאומר שאני מקשקש, פשוט לא יודע לקרוא ולנתח נכון.

אברהם יחזקאל: ירדנה פלאוט: לא אמרתי.

אברהם יחזקאל: לא, אז אמרת "קשקושים".

אברהם יחזקאל: תגידי לו את זה בפנים.

דוד אזולאי: אחר כך אתן זכות להגיב.

דוד אזולאי: אני מבקש בלי ההערות האלה.

דוד אזולאי: מאיר ניצן: כלומר, ברעידת אדמה מתרחש הרס במערכות חיים רבות בו זמנית.

דוד אזולאי: זה כתוב בדוח, אבל מתעלמים מהסכנה של השברים.

דוד אזולאי: את הדוח הגיאולוגי לא קראו.

דוד אזולאי: ידעו רק להגיד שיש סכנה כזאת, ובזה הסתפקו.

דוד אזולאי: אני רוצה להוסיף לכך שבנוסף לסכנה הבטיחותית מבחינת מבנה גיאולוגי, יש גם סכנה ביטחונית של צירוף מערכות.

דוד אזולאי: צריך להבין שבגלל סמיכות השפד"ן למערכת הזאת, בעת מלחמה חס וחלילה, זה הוא אתר פגיע.

דוד אזולאי: הוא פשוט קורא לפגיעה באחד המתקנים שתגרום לתופעת דומינו של קריסת מערכות; ואת זה לא עושה מדינה שמקווה לשלום, אבל עדיין לא השיגה אותו.

דוד אזולאי: דבר נוסף - קרבת האתר לצומת כבישים בינעירוניים.

דוד אזולאי: דבר שלישי - נתונים שקריים לגבי המרחק מבתים.

דוד אזולאי: אומרים לנו שהמרחק מהבתים הקרובים הוא 1,500 מטר.

דוד אזולאי: כל בר דעת יראה את המיקום וימדוד 750 מטר.

דוד אזולאי: איך מכפילים בשניים אני לא יודע.

דוד אזולאי: אני שואל שאלה נוספת.

דוד אזולאי: האם בכלל יש צורך היום במתקן של 12,000 טון.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להזכיר לכם שנמצא גז ליד אשקלון, ואם רוצים להקים מתקן, צריך לקרב אותו למקור ההפקה.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד ש12,000- טון אלה זה קרוב לשליש הכמות המיועדת לרשות הפלסטינית, שהיא בוודאי תדאג לעצמה.

דוד אזולאי: צריך לעודד אותה שתדאג לעצמה, למה שתקנה דרכנו?

דוד אזולאי: כל הנתונים שמובאים פה - יש להם מטרה אחת ודבקות אחת: להוציא את פי גלילות מהמקום, ואני חושב שצריך להוציא, שלא תהיה לכם טעות.

דוד אזולאי: השאלה רק לאן.

דוד אזולאי: מאיר ניצן: אני מסביר את ההצעה שלי.

דוד אזולאי: צריך להוציא את פי גלילות משם, לא צריך את הכמות הזאת.

דוד אזולאי: לכן אם יבזרו במתקנים קיימים - יש כעשרה מתקנים קיימים בארץ - פלוס חוות אשקלון שהיא מספיק מרוחקת ונמצאת סמוך למקור הפקה, זה הפתרון.

דוד אזולאי: אני לא מבין על מה כולם מנסים לשכנע, כי אני מבין מה יש מאחורי זה, ואני אומר את המילה הגסה "נדל"ן" רבותיי.

דוד אזולאי: כי גם בראשון לציון ידוע שהנדל"ן יהיה יותר יקר מאשר במקום אחר, ורוצים פעם אחת לקבל את ערך הנדל"ן של תל-אביב, מתקרבים למקום אחר שיצטרכו להעביר פעם נוספת, ועוד פעם רוצים לקבל את ערך הנדל"ן.

דוד אזולאי: יש מישהו מאחורי זה שלא שוכח את הערך הזה, וכשיסתכלו מי עוסק בזה, יבינו גם את האמת.

גדעון עזרא: לא הבנתי.

גדעון עזרא: מאיר ניצן: בראשון לציון היום ערך דונם נע בין 600,000 דולר ל1,000,000- דולר.

גדעון עזרא: ערך דונם באשקלון הוא יותר זול, ובגזר עוד יותר זול.

איוב קרא: אז מי האינטרסנט פה?

איוב קרא: מאיר ניצן: כאשר יצטרכו להזיז אותו פעם נוספת, יהיה להם זיכיון על קרקע ורגל על הקרקע.

איוב קרא: מי אינטרסנט פה בבעלות של הדונמים?

גדעון עזרא: הוא לא יגיד את זה.

איוב קרא: הוא צריך לזרוק את הכל על השולחן, אנחנו בוועדה.

מאיר ניצן: לא הכל אני יודע, וכשיהיו לי כל המסמכים, תאמינו לי שאתן אותם.

מאיר ניצן: אני מחפש אותם, ואני אשיג אותם בסוף.

גדעון עזרא: אתה אומר שהמרחק הוא 750 מטר.

גדעון עזרא: גם 1,500 מטר לפי ההגדרות שלך זה מעט מדי.

גדעון עזרא: הם אומרים ש1,500- מטר זה מרחק מספיק, כדי שלא ייגרם נזק לבתים הסמוכים.

מאיר ניצן: אצלם המספרים מתחלקים לפי הנוחות, לא לפי המצב.

מאיר ניצן: יש פה מערכת שאיני מבין את מהותה.

מאיר ניצן: תאמינו לי שכאשר באו מחוות הגז, לא הבעתי שום התנגדות, אמרתי: כשמציעים לי נושא, אני בוחן אותו ולומד אותו.

מאיר ניצן: כך לימדו אותי בטכניון, ללמוד נושא, ולמדתי אותו.

מאיר ניצן: יש מי שלמד במקום אחר שטוען שאני לא מקצועי, אז אני מודה לו על ההערכות.

מאיר ניצן: דליה בארי: בדקנו ובחנו את כל הנתונים של חוות הגז בפי גלילות, ולדעתנו - לא רק לדעתנו, אלא לדעת כל המומחים - המצב היום מוגדר כסיכון בלתי קביל.

דוד אזולאי: על זה כולם מסכימים ואין ויכוח.

דליה בארי: אני גם רוצה להגיד מה עשינו בעניין הזה.

דליה בארי: על כן הוצאנו להם תנאים ברשיון העסק בהיתרי רעלים שבאופן הדרגתי עד לסוף השנה הזאת הם צריכים להגיע לכמות של אפס.

דליה בארי: הם ערערו על התנאים האלה לבית המשפט, והנושא הזה נמצא כרגע בדיון בבית המשפט.

דוד אזולאי: מה יהיה בתחילת שנת 2000?

דוד אזולאי: אתם מגבילים אותם עד סוף שנת 1999.

אברהם יחזקאל: הם קיבלו ארכה.

דליה בארי: הם לא קיבלו מאתנו ארכה.

אברהם יחזקאל: מבית המשפט.

דליה בארי: לא, בית המשפט קבע כעת בצו זמני שהוא מקפיא את המצב עד לדיון בבית המשפט.

דליה בארי: הדיון עוד לא התקיים.

דליה בארי: זה המצב נכון להיום.

דוד אזולאי: בינתיים הם יכולים להמשיך לקבל ולספק.

דליה בארי: נכון, ואם חס וחלילה משהו קורה, האחריות היא של בית המשפט.

אברהם יחזקאל: גברתי צריכה לספק גם את הנתונים האלה.

יהודית נאות: גם בדלק וגם בגז?

אברהם יחזקאל: לא, בגז.

אברהם יחזקאל: יש פתרון אחר, במקום עצמו.

דליה בארי: החלטת הממשלה בנושא העברת חוות הגז קבעה שני מועדים.

דליה בארי: המועד הראשון הוא סוף שנת 1999, ולכל היאוחר סוף שנת 2000.

דוד אזולאי: אז מועד אחד אני מבין שכמעט אחרינו ובטוח שלא יעמדו בו.

דליה בארי: אנחנו עשינו ככל יכולתנו, כדי שיעמדו במועד הראשון.

דליה בארי: נכון לעכשיו, זה הוקפא בצו זמני של בית המשפט.

דליה בארי: אנחנו לא יכולים כרגע לפעול מעבר לזה.

דליה בארי: אנחנו מקווים שהדברים יתבהרו בעתיד הקרוב ביותר, כי המצב כפי שאנחנו רואים אותו היום הוא סיכון בלתי קביל.

אילן גילאון: באשר לסיכון הבלתי קביל הזה שאתם רואים היום, מתי ראיתם אותו לראשונה?

דליה בארי: כשקיבלנו את סקרי הסיכון.

יהודית נאות: בהנחה שעמדתכם קבילה שרמת הסיכון בפי גלילות היא מרבית, מה עמדת המשרד לאיכות הסביבה לגבי חלופות?

יהודית נאות: שהרי אי אפשר לומר זה לא, אלא צריך גם לומר מה כן.

דליה בארי: המשרד טוען שיש חלופות.

דליה בארי: החלופות הוזכרו כאן.

דליה בארי: יש חלופות שונות.

דליה בארי: כל חלופה שמבחינת המשרד תימצא מבחינת הסיכון קבילה, תהיה מקובלת על המשרד.

דליה בארי: לא המשרד הוא זה שצריך לתת את החלופות, הוא צריך לבחון אותן והוא צריך לוודא שהחלופה שתתקבל תעמוד בקריטריונים.

יהודית נאות: אבל מסתובבות כבר חלופות בשטח.

אילן גילאון: לא קיבלתי תשובה לשאלתי.

אילן גילאון: מה זה סכנה בלתי קבילה?

אילן גילאון: זה אולי מושג שאת מבינה אותו, אבל אני לא מבין אותו.

אילן גילאון: אני רוצה לדעת מה יקרה, אם הדבר הזה יישאר בפי גלילות.

דליה בארי: זה נסמך על קריטריונים של מספר נפגעים בשנה, והמצב כיום לא מקובל בקריטריונים בינלאומיים.

אילן גילאון: אני חי ארבעים שנה במדינת ישראל, והמתקן הזה נמצא שם כל הזמן הזה.

אילן גילאון: מסתבר שאני חי בסכנה בלתי קבילה כל כך הרבה שנים.

אילן גילאון: עד שלא הגיע הדוח לא ידענו שאנחנו בסכנה בלתי קבילה.

איוב קרא: מאחר שעולות אלטרנטיבות להעברת פי גלילות, מה ההמלצה הקונקרטית הכי טובה מבחינת

איוב קרא: כם להקים את האתר החדש?

איוב קרא: מה הכי טוב?

דליה בארי: יש כמה חלופות שהוצגו כאן.

דליה בארי: חלופה אחת שמדובר עליה היא באשקלון.

דליה בארי: חלופה אחת באשדוד.

דליה בארי: אנחנו אומרים שמה שזמין מהר יותר ומסוכן בצורה קבילה, יהיה מקובל עלינו.

דליה בארי: אם הפתרון יהיה כולו באשקלון, בבקשה.

דליה בארי: אנחנו רואים כיום שראשון לציון זה סיפור ארוך, והיא לא תעמוד בתנאים שהממשלה קבעה.

איוב קרא: המשתמע מהדברים שלך זה שראשון לציון לא באה בחשבון.

דליה בארי: לא, לא כך משתמע.

דליה בארי: אני אומרת שמרכיב הזמן הוא חשוב.

דליה בארי: באשקלון יש מתקנים.

דליה בארי: אם אני הבנתי נכון - ויתקנו אותי כאן אנשי משרד האנרגיה אם זה אחרת - החלופה של אשקלון היא פחות או יותר זמינה.

דליה בארי: יש גם אפשרות להעביר חלק מהקיבולת לאשדוד.

אילן גילאון: היא זמינה, משום ששם לא עושים צרות?

דליה בארי: יש מתקנים.

צבי צילקר: אני שמח שמדברים באשדוד נכבדות, אבל כמי שמורגל בתכניות ארוכות טווח - גם בגלל המקצוע שלי - אני תמה שלאחר דיונים כל כך רציניים וכל כך עמוקים כשנבחנה רמת סיכונים גבוהה ביותר, פתאום לאחר שבע שנים של דיונים והחלטות, מוציאים מהשרוול את אשדוד, כשעם נציגי אשדוד לא דיברו עדיין.

אחמד טיבי: למה הרושם הכללי הוא שאתם מסכימים?

צבי צילקר: בגלל שהדיון נרשם פרוטוקול וראיתי שהפרוטוקולים נרשמים במדויק, אני רוצה לומר שלא הוזמנו לסיור הקודם.

צבי צילקר: הכוונה לא לתת עצות לאן כן להעביר את זה, כי אני קטונתי ואני לא מכיר את הנושא.

צבי צילקר: גם היום לא זומנו לישיבה, אבל מאחר שאנחנו טילפנו לכנסת, אמרו: אתם מוזמנים והוסיפו אותנו בכתב יד.

צבי צילקר: אין לי טענות כלפי אף אחד.

צבי צילקר: אני אומר שזה נושא חשוב מדי.

צבי צילקר: היו לי מספר פגישות עם כבוד השרה, ואני אמרתי שאני מוכן לשמוע במה מדובר, אבל גם היום אני לא יודע במה מדובר.

צבי צילקר: אני לא יודע לאיזה חלק של אשדוד רוצים להעביר את פי גלילות, כי גם בתי הזיקוק זאת לא נקודה, זה מרחב גדול מאד.

צבי צילקר: האם רוצים להעביר את זה לפי גלילות הקיים?

צבי צילקר: האם רוצים להעביר את זה למתקן הדלק של חיל הנדסה שנמצא אצלנו?

צבי צילקר: כדי שנבין איזה סיכונים ישנם באשדוד, אם מדברים על שיטת דומינו, על חבלה או על אירוע, יש לנו בתי זיקוק עם המון מתקני דלק, כולל גז.

צבי צילקר: יש לנו תחנות כוח עם המון מכלי דלק.

צבי צילקר: יש לנו פי גלילות עם המון מכלי דלק.

צבי צילקר: השאלה היא מה זה "להוסיף עוד קצת".

צבי צילקר: אני לא יודע.

צבי צילקר: אני חוזר ואומר ששמעתי מספרים, כמו: 2,500, שמעתי 3,000 ושמעתי 12,500.

צבי צילקר: מה שהחריד אותי - גם בפגישה, הייתי במשרדו של מר ניצן - והדאיג אותי זה נתונים שקריים.

צבי צילקר: זה מה שמפחיד אותי.

צבי צילקר: כמי שעוסק בהנדסה הרבה שנים, אמרתי גם לשרה שאני מבקש לדעת במה המדובר.

צבי צילקר: אנחנו פתוחים לשמוע.

צבי צילקר: ברגע שנשמע ונדע במה המדובר, נוכל לערוך סקר סיכונים מתאים.

דוד אזולאי: לא היה שום גורם מוסמך ממשלתי שפנה אליך?

דוד אזולאי: אני אסביר לך למה אני שואל את השאלה הזאת.

דוד אזולאי: יושבים פה הרבה חברי כנסת שסיירו איתי.

דוד אזולאי: אמרו שהדברים מסוכמים עם אשדוד, ושלאשדוד יש מוכנות ורצון.

דוד אזולאי: אני שומע פה דברים הפוכים ממה ששמענו.

צבי צילקר: אני חוזר ואומר שוב - יש פרוטוקולים - עוד כשדיברו איתי במשרדו של אריק שרון, אמרתי שאני מוכן לשמוע.

צבי צילקר: באשדוד יש כבר גל אדיר של אנשים שהם נגד, כי התדמית תיפגע.

צבי צילקר: גם אם אין שום דבר מסוכן, אומרים שאשדוד היא לא פח האשפה של מדינת ישראל.

צבי צילקר: אני רואה את זה אחרת.

צבי צילקר: הרכיב של מספר העובדים הוא מאד מצומצם: 40-30 עובדים, ומבחינתי אין לזה משמעות.

דוד אזולאי: אתה רוצה להגיד לי שעד היום אף משרד ממשלתי לא פנה אליך ולא דיבר אתך?

צבי צילקר: אני רוצה לדייק.

צבי צילקר: היו לי עוד בקדנציה הקודמת שתיים-שלוש פגישות, ובכולן אמרתי אותו דבר.

צבי צילקר: אני איש מקצוע, אני רוצה לדעת איפה, במה מדובר ובאיזה כמויות.

צבי צילקר: אז נבדוק רמת סיכונים ואז נתייחס לנושא.

צבי צילקר: היום אני לא יכול לתת אף תשובה.

צבי צילקר: תיאורטית, הייתי צריך להגיד גם היום שאני לא רוצה את זה בעיר שלי, כי בעיר העיתונות נגדי, חברי המועצה נגדי, חברי ועדת בניין ערים נגדי, היישובים נגדי.

אילן גילאון: חברי הכנסת נגדך.

צבי צילקר: חברי הכנסת שלנו נגדי.

צבי צילקר: התשובה שלי היא שאני מוכן כאיש מקצוע להילחם בנושא התדמיתי, בתנאי שאדע במה מדובר.

גדעון עזרא: כמה זמן לוקח לעשות בדיקה מרגע קבלת הנתונים?

צבי צילקר: נקבע עם השרה שיעשו סקר סיכונים, ואז נוכל לדבר על הנושא.

צבי צילקר: יש לנו פי גלילות באשדוד.

צבי צילקר: התשובה היחידה שקיבלנו: במקום שפי גלילות - שהוא אתר שמסכן את סביבתו - יעשה את המיגון הראוי, אומרים שעיריית אשדוד תקים חומה של 15 מטר, ואז יצטרכו להתרחק ממנה 70 מטר.

צבי צילקר: כל זמן שהחומה הזאת לא מתבצעת וקירות המגן האלה לא מתבצעים, כל מתקן נוסף צריך להתרחק 300 מטר.

צבי צילקר: פירוש הדבר שאי אפשר יהיה "לעלות" על אדמה יקרה מאד לתעשייה - של מדינת ישראל ושל מנהל מקרקעי ישראל - שאנחנו כל כך זקוקים לה.

צבי צילקר: על מי מוטלת האחריות?

צבי צילקר: על לא עוול בכפינו, על העיר אשדוד.

צבי צילקר: אין לנו אמצעים לעשות את המיגון הזה, אז אנחנו אומרים: טוב, שלא יבנו 300 מטר.

יהודית נאות: מר צילקר, איזו סיבה יש לך בכלל לרצות את זה?

צבי צילקר: הרי מדובר על תוספת סיכון, לא מדובר על סיכון.

צבי צילקר: אני רוצה להיות גלוי.

צבי צילקר: אילו המתקן הזה היה המתקן היחיד באשדוד, ונמצא במרחק של שישה קילומטר ממקום יישוב, זה סיפור אחר.

צבי צילקר: אבל אזור המגורים מרוחק כשישה קילומטר מהתעשייה בסביבה, ונציגי בתי זיקוק אמרו: מאחר שיש לנו מתקנים כאלה, לא מפחיד אותנו שיהיה עוד מתקן כזה.

צבי צילקר: מלבד בתי זיקוק יש עוד מתקנים ועוד אלפי עובדים בסביבה, ואותי זה מפחיד.

צבי צילקר: אומר מייד מה היתרונות.

צבי צילקר: אם יתברר שאין תוספת סיכון - לא שיש בזה סיכון, אלא לפעמים התוספת השולית היא המסוכנת - אני יכול להגיד שיש פה מאבק קשה מאד על נושא תדמיתי.

צבי צילקר: מול זה, אני רוצה שיתנו לנו את מה שמגיע לנו.

צבי צילקר: קודם כל, לגבי כביש היציאה אנחנו נלחמים על כביש גישה מכביש 4 לבתי זיקוק.

צבי צילקר: היום כל מובילי הדלק שמהווים את הסיכונים המיידיים כל יום, עוברים דרך אזור התעשייה ודרך אזור המגורים, כשבעלות של 10,000,000 שקל אפשר היה לפתור את הבעיה.

אברהם יחזקאל: 12,000,000 שקל לחמישה קילומטר.

צבי צילקר: נכון, ואולי פחות אפילו.

צבי צילקר: אפשר היה לפתור את זה היום, גם אם המתקן הזה יעבור ללב המדבר, כפי שראש הממשלה מציין.

צבי צילקר: תדעו לכם שלנמל עצמו מעבירים כל מיני חומרים מסוכנים יום יום ושעה שעה.

צבי צילקר: הכביש הזה היה פותר גם את הגישה לנמל מהצפון, והכביש הזה מוסכם כמעט על כל הגורמים.

צבי צילקר: אני מקווה שיש פה אנשים שמכירים את הנושא.

צבי צילקר: אפשר לגשת מחר לעבודה.

צבי צילקר: צריך רק לחתום על ענייני ביורוקרטיה.

צבי צילקר: אם היינו מוכיחים לתושבי אשדוד שבתוספת הסיכון אין דבר שמאיים על הבריאות של התושבים ושאין בזה תוספת סיכון - כי זה מוטמן וזה רחוק - היינו אומרים שיש לנו מאבק תדמיתי; אנחנו לא בור האשפה, תנו לנו את האישור להתחיל להקים את בית החולים, שוועדת הכספים החליטה פה אחד על הקמתו, וכמו כן אנחנו מחכים לתשובה מהמועצה להשכלה גבוהה להקמת אוניברסיטה.

צבי צילקר: זאת תדמית מול תדמית.

צבי צילקר: עם האוניברסיטה מצד אחד, עם בית חולים מצד שני ועם כביש שמקטין את הסיכונים מצד שלישי, יש מקום לדבר.

צבי צילקר: עדיין ישנה הוועדה המקומית.

צבי צילקר: עדיין ישנה הוועדה המחוזית.

צבי צילקר: עדיין ישנם הירוקים.

צבי צילקר: עדיין ישנם תושבי העיר.

צבי צילקר: זה מאבק גדול מאד.

צבי צילקר: אני מבקש לקבל נתונים במה מדובר, כי יש פתיחות מצדי - לא מצד מועצת העיר - לשקול את העניינים לגופו של עניין.

דוד אזולאי: גברת ירדנה פלאוט, הועלתה פה טענה כנגד המשרד.

דוד אזולאי: האם באו בדברים עם ראש העיר?

דוד אזולאי: אני רוצה אחר כך גם לשמוע מנציג משרד הפנים, האם באו בדברים עם ראש העיר, או שפשוט מפריחים דברים באוויר, וכולנו בונים על משהו שבעצם לא קיים?

ירדנה פלאוט: דבר ראשון אני מתנצלת בפני מר ניצן.

ירדנה פלאוט: אם אמרתי משהו, לא אמרתי את זה רק לך.

ירדנה פלאוט: המצב האמיתי - ואתן לכם את כל הנתונים, כי אני חמש שנים "בתוך הסיפור" - הוא שהעניין המקצועי הלך כאן ונעלם.

ירדנה פלאוט: נכנס העניין של התקשורת וההתנגדות.

ירדנה פלאוט: הנושא של התנגדות הוא לגיטימי בתכנון, אבל הנושא הזה השתלט על החלק המקצועי, ולכן החלק המקצועי כבר די נדם.

ירדנה פלאוט: כשהוחלט להעביר את נתיבי איילון למרות חוות הגז הממוקמת שם, אף אחד לא דיבר על הבלונים החשופים.

ירדנה פלאוט: זה עבר את ועדות התכנון ואת ועדות הכנסת, וזה עבר בכל המקומות.

דוד אזולאי: עד מלחמת המפרץ.

ירדנה פלאוט: יפה מאד.

ירדנה פלאוט: זה היה תמיד סיכון.

ירדנה פלאוט: מכלי הדלק שעומדים שם לא מהווים את הסיכון שמהווים מכלי הגז.

ירדנה פלאוט: לכן אם יישאר שם הדלק ויידעו את המרחקים של הבטיחות, לא יקרה דבר, אבל הגז הוא מסוכן שם.

דוד אזולאי: על סמך מה את אומרת את זה?

ירדנה פלאוט: זה הכל על סמך הבדיקות הבטיחותיות שנעשו שם, מכאן ועד הודעה חדשה.

ירדנה פלאוט: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי יש לנו כל אנשי הבטיחות: פיקוד העורף, ממשרד האיכות הסביבה, מומחים מחוץ לארץ.

ירדנה פלאוט: לכן החלק הזה הוא החלק הבעייתי.

ירדנה פלאוט: לפני שבע שנים המועצה הארצית לתכנון החליטה על ההעתקה.

ירדנה פלאוט: "יושב" שם הכביש הזה בצומת, כשכל המכליות שם בבוקר גלויות.

ירדנה פלאוט: הן עומדות שם בשורה בבוקר, כשכל הצומת מלא.

ירדנה פלאוט: מעבר למכלים, המכליות האלה - שזה הדבר המסוכן ביותר, כי זאת מטרה גלויה - עומדות שם בכניסה לפי גלילות כל בוקר.

ירדנה פלאוט: הנושא הזה הפך להיות מאד מסוכן, ויש מודעות לעניין.

ירדנה פלאוט: יש גם עניין של התפתחות אורבנית.

ירדנה פלאוט: גם מסביב יש שטחים אדירים שמוקפאים מבחינת ההתפתחות הנדל"נית והאורבנית שלהם בגלל המכלים.

ירדנה פלאוט: אני לא מדברת ספציפית על המקום.

ירדנה פלאוט: היתה החלטה של המועצה הארצית לפני שבע שנים שצריך לשחרר את השטח גם מבחינה תכנונית וגם מבחינה בטיחותית.

ירדנה פלאוט: נעשתה עבודה של תמ"א 32, שהתחילה לפני שבע שנים והסתיימה ועברה גם את ועדת השרים לענייני פנים ושירותים.

ירדנה פלאוט: הוועדה הזאת בדקה בין 25 ל30- אתרים במרכז הארץ כאפשרות להקמת המתקן הזה של פי גלילות.

ירדנה פלאוט: משרד האנרגיה דאז קבע שיש צורך ב12,000- טון, וחיפשו מקום שיהיו בו שני דברים: שהנגישות למוקדי הצריכה תהיה הנגישות המינימלית, כדי שכמה שפחות יתרוצצו המכליות הגלויות האלה, ושהחווה תיבנה כחווה מוטמנת תת קרקעית.

אברהם יחזקאל: הציעו בהתחלה את גזר.

ירדנה פלאוט: לא רק את גזר, היו בין 25 ל30- חלופות.

ירדנה פלאוט: כל חלופה נבדקה.

דוד אזולאי: ועל מי נפל הגורל בסופו של דבר?

ירדנה פלאוט: על השפד"ן.

ירדנה פלאוט: בגזר היתה בעיה שהיא היתה באזור של תשתיות במשולש תשתיות.

ירדנה פלאוט: היא היתה קרובה מדי למשולש התשתיות ולכבישים הקרובים, והיא היתה ליד מחצבה פעילה של נשר.

ירדנה פלאוט: בגלל כל הרעד והפיצוצים, זה לא נראה נכון לאנשי הבטיחות לשים שם את הגז.

ירדנה פלאוט: גזר היתה חלופה שנבדקה כמה פעמים, והיא ירדה.

ירדנה פלאוט: נשאר השפד"ן.

ירדנה פלאוט: באשדוד נבדקו סדר גודל של חמש או שש חלופות.

ירדנה פלאוט: אחת החלופות שכן באה בחשבון היתה בתוך שטח האש של צה"ל, אבל גירשו וסילקו אותנו משם, וראש העיר יודע את זה.

ירדנה פלאוט: אחת החלופות היא בתוך בתי הזיקוק.

ירדנה פלאוט: יש שם מקום לספירה אחת, אין שם מקום למתקני מילוי.

ירדנה פלאוט: יש בעיה של שינוע על הכבישים למרכז הארץ, שזה מאד מסוכן.

ירדנה פלאוט: לכן "ירדו מזה".

מוטי סלע: כל יום נוסעות משם משאיות לפי גלילות.

ירדנה פלאוט: אבל אנחנו רוצים למנוע את זה, ריבונו של עולם.

ירדנה פלאוט: האתר שנבחר היה השפד"ן, כאשר נקבע שהוא יהיה טמון, תת קרקעי ומכוסה.

יהודית נאות: מה זה תת קרקעי במושגים שלך?

ירדנה פלאוט: מכוסה, בוודאי.

ירדנה פלאוט: כדאי שתעשו סיור ותראו את האתר הטמון שנמצא היום באשקלון.

דוד אזולאי: תאמיני לי שנגיע גם לשם.

ירדנה פלאוט: נבחר השפד"ן עם מרחקי הבטיחות המתאימים, עם כל מה שקשור בזה, ואז התחיל הלובי של אנשי ראשון לציון.

גדעון עזרא: מה טווח הביטחון?

ירדנה פלאוט: טווח הביטחון המקסימלי ממתקן המילוי בלבד, ולא מהטמונים, שנקבע היה 450 או 470 מטר.

ירדנה פלאוט: מהספירות הגלויות מדברים על 1,800 ל1,700- מטר, אבל לגבי הטמונים הדבר היחיד שמסוכן זה מתקן המילוי.

ירדנה פלאוט: פגשתי אנשים מראשון לציון שאמרו שהם לא רוצים שנוריד להם את ערך הדירות.

דוד אזולאי: ביקרת בראשון לציון?

ירדנה פלאוט: הרבה פעמים.

ירדנה פלאוט: אני אומרת לך שביקרתי גם אישית לבד וגם בסיורים, וראיתי את המקום.

ירדנה פלאוט: אני רוצה רק להגיד מילה אחת על רעידות האדמה.

ירדנה פלאוט: קיבלנו את המכתב.

ירדנה פלאוט: אלי רונן - שלצערי לא יכול היה להשתתף היום כי אמו נפטרה הבוקר - זימן את כל אנשי המקצוע מהמכון הגיאולוגי והם דנו בכל הנושא של הבעיות הגיאולוגיות שיש בראשון לציון וביטלו את זה.

ירדנה פלאוט: הפרוטוקולים מהדיונים האלה לא נמצאים כאן, אבל אני גם לא רוצה להיכנס לזה.

ירדנה פלאוט: תזמינו את אנשי המקצוע, והם יסבירו לכם.

ירדנה פלאוט: אני בכלל מציעה שפעם אחת תבקשו שיציגו לכם את כל תהליך התכנון ואת כל מי שהשתתף בנושא הזה, כך שהדברים יהיו לכם יותר ברורים.

דוד אזולאי: מי?

דוד אזולאי: מהמשרד שלכם?

גדעון עזרא: ממתי המקום הזה על המפות?

ירדנה פלאוט: המקום הזה על המפות, לדעתי, משהו בסדר גודל של חמש שנים.

מאיר ניצן: מה פתאום.

דוד אזולאי: אני מבקש לדעת מי הם הגורמים שיכולים לתת לנו סקירה מקצועית נטו.

ירדנה פלאוט: כל הצוות של ועדת האורחים וועדת ההיגוי של תמ"א 32, שזה משרד הפנים, המתכננים, חברת לודן הנדסה, המשרד לאיכות הסביבה, פיקוד העורף ואנשי כבאות האש.

דוד אזולאי: אין גורם אחד שמרכז הכל?

ירדנה פלאוט: לא, המתכנן ייתן לכם סקירה.

דוד אזולאי: מי זה?

דוד אזולאי: לודן הנדסה?

מאשה ארושס: מי קבע מה יקרה באזור?

ירדנה פלאוט: רפי לרמן.

ירדנה פלאוט: משרד הפנים יכול לתת גם סקירה על מה שעומד להיות באזור.

ירדנה פלאוט: אני רוצה לעדכן אתכם שאנחנו עובדים היום עם חברת קצא"א על החלת תכנית.

ירדנה פלאוט: הקימו בקצא"א במתחם מכלים בגודל של 1,500 טון של גפ"מ.

ירדנה פלאוט: אנחנו עובדים איתם היום על העלאת הכמויות.

ירדנה פלאוט: היינו שם בשבוע שעבר בסיור, כדי להתחיל להכין תכנית למועצה הארצית להעלות את הכמויות שם ל4,500- טון בקצא"א, לא באשדוד אלא באשקלון.

ירדנה פלאוט: אנחנו מגדילים שם על מנת להקטין את הכמויות בשפד"ן.

ירדנה פלאוט: המיקום של השפד"ן כמקור חלוקה הוא מאד מאד חשוב במרכז הארץ.

ירדנה פלאוט: החלוקה שתהיה במכליות שימשיכו מקצא"א היא מאד בעייתית, אבל זאת מכיוון שבמשרד אנחנו מודעים לכך שבאמת פי גלילות זאת בעיה מאד מאד קשה.

מאשה ארושס: הייתי רוצה להעיר הערה קטנה לירדנה פלאוט.

מאשה ארושס: נכחתי בדיון במשרד הפנים שבו ישב המומחה שהגיע מדנמרק.

מאשה ארושס: הוא עמד בפני כולם והצהיר ואמר כדלקמן: רבותיי, הטמנת המכלים בפי גלילות ברמת השרון מבחינת בטיחות זהה להטמנת המכלים בראשון לציון.

מאשה ארושס: אם אתם רוצים להטמין מכלים בראשון לציון, יש חובה להקים חומה מגנה.

מאשה ארושס: זה סיפור זהה בדיוק לרמת השרון.

מאשה ארושס: אני חושבת שגם רננה ירדני-גולן ישבה בדיון הזה.

מאשה ארושס: ישב עוזי קרלן ונדה

מאשה ארושס: מנו מן ההערה הזאת.

מאשה ארושס: הוא אמר שמבחינתו כמומחה, זה זהה.

ירדנה פלאוט: לא יכול להיות שהוא אמר דברים אלה.

גבי פארן: חברי כנסת נכבדים וראשי ערים, לרמת השרון יש אינטרס אחד, שהמטרד הזה יסולק משם.

גבי פארן: זה הוא האינטרס היחידי.

גבי פארן: אבל אני די מתפלא על התהליך שנעשה.

גבי פארן: אני בסך הכל שנה ראש המועצה.

גבי פארן: אני מתפלא על התהליך שנעשה במשך שנים, אבל נראה לי שהמסקנות מתוך הסקרים שנעשו, הן הפוכות מהעובדות.

גבי פארן: מכיוון שאני שמעתי הרצאה של המשרד לאיכות הסביבה על סיכונים ברמות של 7 - X וכל סולמות הסיכונים למיניהם, הבנתי שהשורה התחתונה של הלימוד המעמיק היתה שהסיכון הגדול ביותר הוא תנועת כלי הרכב על הכביש הזה, ועל זה אני בטוח שאף אחד לא יחלוק, וגם לא על הנושאים האחרים.

גבי פארן: מה הסתבר לי? - ואני מדדתי את המרחקים - שההעברה לשפד"ן איננה מקטינה באופן משמעותי את מרחקי תנועת כלי הרכב, להיפך, היא מכניסה את זה לפקקים הכי נוראים של המדינה, במקומות הכי עמוסים.

גבי פארן: כשאירחתי אתכם בפי גלילות, דיברתי בפניכם.

גבי פארן: איפה אני חושב יהיה המקום הנכון להעביר את פי גלילות?

גבי פארן: הרי זה תפוח אדמה חם, שכל אחד זורק אותו מיד ליד, ואף אחד לא מוכן לקבל אותו, ובצדק.

דוד אזולאי: אתה יודע מתי יקבלו אותו?

דוד אזולאי: כשחס ושלום יקרה אסון, תוקם ועדת חקירה, ואז יחפשו את האשמים.

גבי פארן: בסדר, אני מסכים אתך.

גבי פארן: אני הרי הראשון שרוצה שזה יזוז, ואני גם מתנגד למיגון שלו במקום, כי זה בדיוק מה שינציח את הבעיה.

גבי פארן: ויש לי על זה ריב עם ידידי רון חולדאי, אבל לא זה הנושא כרגע.

גבי פארן: אני רוצה להתחבר במילה אחת למה שאמר ראש העיר אשדוד.

גבי פארן: אין שאלה בכלל שישנה קרקע טובה וזמינה - אני יכול להראות אותה על גבי מפה - שנמצאת בצפון אזור התעשייה של אשדוד, ושייכת למשרד הביטחון או למדינה.

דוד אזולאי: לראש עיריית אשדוד אין בעיה, הוא אומר שהוא פתוח לשמוע.

צבי צילקר: פתוח זה לא כן.

דוד אזולאי: צבי צילקר, אף אחד לא פנה אליך ולא דיבר איתך.

דוד אזולאי: זאת הבעיה.

גבי פארן: אין היום קושי, במקביל למסילת הרכבת שנמצאת בצפון אזור התעשייה של אשדוד ומצפון לה, לסלול כביש גישה באדמה שהיא אדמת מדינה, לחבר אותו לגשר יבנה בכניסה לכיוון אזור התעשייה של יבנה, ועל ידי כך להקטין משמעותית את תנועת כלי הרכב; לעשות דבר זול, זמין, מהיר ושלא יהיו עליו חילוקי דעות.

גבי פארן: אני מזכיר לך כבוד היושב ראש שישנה החלטת ממשלה, והדבר הראשון שדאגתי "כשהתיישבתי על הכסא", הוא לאשרר את החלטת הממשלה.

גבי פארן: על אף שמדובר בממשלה קודמת, אני כתבתי למנכ"ל משרד ראש הממשלה ולראש הממשלה הקודם, וקיבלתי תשובה גם מהם וגם ממנכ"ל משרד התשתיות, שהחלטת הממשלה היא בתוקף והם יעמדו על כך.

ירדנה פלאוט: נכון.

גבי פארן: ואני מצויד בהחלטת הממשלה.

גבי פארן: רמת השרון לא תיתן בשום פנים ואופן שמעבר לשנת 2000, הגז והדלק יהיו במקום שבו הם נמצאים.

גבי פארן: אני חושב שמה שנעשה היה בזבוז של שבע שנים, כי לא הלכו למקום האפשרי והזמין.

גבי פארן: כמו שאומר מאיר ניצן, אני לא רוצה להאשים אף אחד או לבוא בטענות לאף אחד, היו צריכים לבוא בדברים עם משרד הביטחון ועם ראש העיר אשדוד.

גבי פארן: אלה הקנדידטים, לפי דעתי, הרציניים והזמינים, ואלה שיכולים גם להעמיד את התנאים וגם לקבל את הפתרון.

גבי פארן: ברור שבלי תנאים, הדבר הזה לא יילך.

גבי פארן: צודק במאה אחוז מר צילקר, וצריך לשאול אותו מה התנאים שלו ולמלא את התנאים.

גבי פארן: אם לא ימלאו אחר התנאים, זה לא יעבור לשום מקום.

גבי פארן: אם זה לא יעבור לשום מקום, רמת השרון "תטפס על הקירות", ואני מודיע את זה כאן ועכשיו.

מאיר ניצן: אני רוצה להעיר ולהפנות את תשומת הלב למפות שצורפו לתמ"א 32 בשנת 1997.

מאיר ניצן: צורפו מפות משנת 1991 שהראו שראשון לציון מערב לא קיימת.

מאיר ניצן: 65,000 תושבים וכל השכונות לא מופיעות.

מאיר ניצן: זה לא שקרי?

מאיר ניצן: זה פשוט שקרי, וזה לא יכול להיות.

מאיר ניצן: כשדיברו איתי - ואני בדיוק בגישתו של צילקר - אמרתי שאני בוחן דברים לגופו של עניין, ואני מוכן להיכנס לעומק הדברים.

מאיר ניצן: קראתי את סקר הסיכונים וראיתי שחסר סקר גיאולוגי.

מאיר ניצן: למה הלכתי להזמין סקר גיאולוגי?

מאיר ניצן: תאמיני לי שזה היה לפני רעידת האדמה בטורקיה.

מאיר ניצן: מצאתי שאנחנו בדיוק על קו שבר.

מאיר ניצן: אפשר להתעלם מהנתון הזה ולהגיד שהוא לא קיים?

מאיר ניצן: כל הגיאולוגים שכתבו קודם, עכשיו ואחר כך לא מבינים?

מאיר ניצן: איך אפשר להתעלם?

מאיר ניצן: סיפרו לי שקר.

מאיר ניצן: גם את השתמשת פה במונח טמון בקרקע.

מאיר ניצן: כשאומרים טמון בקרקע, אני מבין שזה תת קרקעי.

מאיר ניצן: אומרים לי שהכוונה לעשות קונוס באדמה, תודה רבה, זה לא טמון בקרקע, זה חיפוי באדמה, ותגידו את זה ישר.

מאיר ניצן: חיפוי באדמה הוא שונה לחלוטין מהטמנה בקרקע, כי סקר הסיכונים דיבר על הטמנה.

מאיר ניצן: קבעתם 7 - 10 בהטמנה ולא בחיפוי בקרקע.

מאיר ניצן: אני מצטט פה מעמדת חוות הגז פי גלילות.

מאיר ניצן: מי שיקרא את זה, יבין את ערך המקרקעין, ואם אתם רוצים, אני יכול להקריא לכם אותו.

ירדנה פלאוט: אני רוצה לענות לגבי פארן בקשר לעניין של הקרקע שדיבר עליה באשדוד.

ירדנה פלאוט: הקרקע הזאת נבדקה.

ירדנה פלאוט: היו אין ספור דיונים עם משרד הביטחון בבקשה שיפנה את הקרקע הזאת לפני שבע שנים, שש שנים, חמש שנים, ארבע שנים.

ירדנה פלאוט: ביקשו ופנו, זה הגיע עד לשרים ולמנכ"לים, אבל לא התקבלה הקרקע הזאת.

ירדנה פלאוט: תשאל את כבוד ראש העיר מה הפירוש של כל שטחי האש.

ירדנה פלאוט: אם מישהו מוכן ללכת למשרד הביטחון ולבקש לשחרר קרקעות, הוא יראה שלא ישחררו את השטח.

גבי פארן: אני פניתי למדינה.

גבי פארן: חברי הכנסת שכאן זו המדינה.

ירדנה פלאוט: אני מאחלת לך שתצליח.

ירדנה פלאוט: באשר לעניין המשאיות והמכליות, יש על שולחנה של המועצה הארצית תכנית, שנמצאת בהכנה, של צינור תת קרקעי מאשדוד לשפד"ן כדי לחסוך את כל השינוע של המכליות.

ירדנה פלאוט: התכנית הזאת עומדת להסתיים במרץ-אפריל.

ירדנה פלאוט: לא יודעת, יכול להיות שזאת עוד תכנית ש"תהיה על הקרח", אבל התכנון נעשה עד הסוף תוך התחשבות בכל המרכיבים.

ירדנה פלאוט: אני רוצה לענות לראש העיר בקשר לעניין של רעידות האדמה.

ירדנה פלאוט: הביאו את המומחים של המכון הגיאולוגי - אין לנו מומחים טובים מאלה בארץ - והם ביטלו את הטענה הזאת.

ירדנה פלאוט: אני מציעה שיישבו שוב עם המומחים וישמעו אותם שוב.

ירדנה פלאוט: בקשר לעניין עדכון תמ"א 32, בהערכות שניתנו בזמנו - התכנית הזאת כבר רצה שבע שנים - יכול להיות שלא עודכן משהו.

דוד אזולאי: אם את מדברת על תמ"א 32, זה עדיין לא אושר, וכולנו מדברים ובונים על זה.

ירדנה פלאוט: ברור שהיא לא אושרה.

ירדנה פלאוט: נבדוק את עדכון המפות.

גדעון עזרא: אמרת למה לא גזר, אבל מה החלופות פרט לאשדוד ולגזר?

דוד אזולאי: ראשון לציון.

ירדנה פלאוט: היו הרבה מאד.

ירדנה פלאוט: אני מוכנה לתת לך את כל הרשומות.

גדעון עזרא: איפה היו?

גדעון עזרא: במזרח?

גדעון עזרא: באזור חוצה שומרון?

ירדנה פלאוט: לא בחוצה שומרון.

יהודית נאות: לא חשוב, הן ירדו מהפרק.

דוד אזולאי: אני מעביר את רשות הדיבור לנציג אתר פי גלילות.

עופר דורון: ראשית, אני לא נציג האתר, אני נציג חברת הדלק היושבת באתר.

יהודית נאות: תסביר לנו איך הגעתם לכך שראש עיריית אשדוד מסכים להעביר אליו את האתר.

עופר דורון: ראשית, אני שוב חוזר על ההערה שלי, שמענו כאן הרבה חלופות ואפשרויות.

עופר דורון: שכחו רק שהאתר החדש צריך לספק גז.

עופר דורון: כדי שהוא יוכל לספק גז, צריך לשאול את מי שאמור לספק את הגז.

עופר דורון: כל העניינים התפעוליים לא עלו כאן מסביב לשולחן.

עופר דורון: לא עלו כאן ענייני קרקעות וסיכונים ובאיזה רשות זה יהיה, ארנונות ומרחקים מתושבים.

עופר דורון: לא שאלו אף פעם במקום הזה את חברות הגז מאיפה נוח להן, טוב להן והן יכולות לספק את הגז.

עופר דורון: אני שמעתי, למשל, משיחות אחרות שקיימתי, שהאתר של אשדוד הוא האתר המועדף, ואפשר לפתור את בעיית השינוע של מכלי גז מאזור אשדוד באמצעות רכבת ומסילת רכבת.

עופר דורון: זה בטוח יותר, זה מהיר יותר ונוח יותר.

עופר דורון: אבל בזה אני מסיים את דבריי בשם חברות הגז, כי אני לא הדובר שלהן.

עופר דורון: הן יזומנו, ותשמעו מה שיש להן לומר.

עופר דורון: עכשיו אני רוצה להתייחס לשאלת הסיכון.

עופר דורון: המקום הזה קיים 40 שנה, ולא היתה לנו כל בעיה, ראשית בעיה, ולא היה בו שום אירוע או בדל אירוע.

עופר דורון: כשהציבו שם את נתיבי איילון, אכן המקום עבר את כל אישורי הוועדה המקומית והוועדה המחוזית, ולא ראו שום בעיה.

עופר דורון: עד היום לא ראיתי סקר סיכונים עדכני, ונערך סקר סיכונים בבית המשפט בהרצליה בראשית השנה הזו, שבדק את היחס בין מתקני הדלק למתקני הגז, וקבע באופן חד משמעי שהסיכון שם מגיע ל1- ל46,000- שנה מבחינת הסתברות של אירוע שיכול לקרות.

עופר דורון: המקום הזה עומד בכל התקנים - אני מדבר עכשיו על כל האתר - ובכל הדרישות, והוא נחשב לאחד מהאתרים הבטוחים ביותר בעולם מבחינת רמת ההגנה המסיבית והאקטיבית על המכלים.

עופר דורון: אבל כנראה - ואין לי טענה בעניין זה - שיש עניין נדל"ני במקום, כי סך הכל יש שם חלק גדול ששייך למדינת ישראל, למנהל מקרקעי ישראל, ויש שם שתי רשויות מקומיות שמן הסתם רוצות לפתח את השטח.

עופר דורון: עושים שימוש ככל הנראה בטיעון הפופוליסטי של סכנה וסיכון, שלא עלה 40 שנה, למרות ששום דבר לא השתנה, כדי להעביר ולהעתיק את המקום הזה.

אבי בליזובסקי: סליחה, אמרו את זה גם מהמשרד לאיכות הסביבה.

גבי פארן: מה שהשתנה זאת המודעות, כמו עם הפלאפונים.

עופר דורון: אבל פי גלילות - ואני מדבר עכשיו על הדלק - נתנה כתף ונותנת כתף, ומסייעת ככל שהיא יכולה לנושא המעבר.

עופר דורון: היא בדקה חלופות ואתרים אחרים על חשבונה וביוזמתה, כי משרד התשתיות הרי לא עשה את זה פעם בשקידה ובמהירות הראויים.

עופר דורון: עכשיו אני אדבר לא כנציג פי גלילות, אלא כאדם ששומע את ראש העיר אשדוד, את ראש עיריית ראשון לציון, את נציגי משרד התשתיות והמשרד לאיכות הסביבה ואת מר גבי פארן.

עופר דורון: כל גוף עושה פעולה עצמאית משל עצמו, כמו: המשרד לאיכות הסביבה שנקט עכשיו בנושא של היתר רעלים וצמצם והגביל, ועיריית רמת השרון שהלכה בנושא של רשיון עסק והגישה כתבי אישום.

עופר דורון: כל גוף עושה פעולה משל עצמו בצורה בלתי מתואמת ובצורה בלתי מרוכזת, במקום שיבוא גוף אחד שיוקם כמינהלת ויאמר שהוא לוקח על עצמו את המשימה החשובה הזו של העתקת האתר, מציאת מקום לדלק ולגז והפסקת פעולות הלחץ המקומיות של היתרי רעלים, של בעיות ברשיון ושל הפסקת פעילות בצו הפסקה מנהלי וצמצום והעתקה.

עופר דורון: בסך הכל צריך לזכור שהמקום הזה מספק כ40%- מתצרוכת הגז והדלק במדינת ישראל, ואי אפשר לסגור אותו ולמצוא חלופה ראויה.

אברהם יחזקאל: אפשר לסגור אותו.

אברהם יחזקאל: אתה יודע שיש פתרון טכנולוגי שהיום לא צריך חוות גז.

אברהם יחזקאל: תגיד את האמת ואל תדבר כמי שמייצג חברה שרוצה נדל"ן וקילומטרג'.

יהודית נאות: אפשר לחלק ישר לבתי הצרכנים.

עופר דורון: צריך לזכור דבר אחד מאד חשוב, שבכל אתר פי גלילות יש 1,500 דונם של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: כמה מתוך זה קרקעות פרטיות?

עופר דורון: 270 דונם זה חברות הגז והדלק, ויש בסביבות 500 דונם של קרקעות פרטיות.

עופר דורון: עד שלא יקום גוף מרכזי שינקז את הפעילות, אנחנו ניתקל במלחמות מקומיות שרק מעכבות את הסיפור הזה.

עופר דורון: צו המניעה שהוציא בית המשפט זה דבר מעכב.

דוד אזולאי: עופר דורון, מי לדעתכם הגורם שהיה צריך לרכז את כל העניין הזה?

עופר דורון: צריך לקום אחד משני גורמים.

עופר דורון: האחד זה גורם ממשרד ראש הממשלה שירכז את הפעילות של המשרדים הנוגעים בדבר.

עופר דורון: היום יש לנו גם שר שיכול לקחת את זה על עצמו.

דוד אזולאי: על איזה שר מדובר?

אברהם יחזקאל: למה אתה אומר את זה?

אברהם יחזקאל: אתה ממליץ על חיים רמון?

אברהם יחזקאל: כמו שהוקם פורום החברות הסללולריות שטל זילברשטיין מרכז אותו?

יהודית נאות: לא, הוא התכוון לשמעון פרס שהוא שר לפיתוח אזורי.

איוב קרא: הוא צודק בדבר אחד, יש הרבה שרים במשרד ראש הממשלה משום מה.

עופר דורון: ירכזו את הפעילות של משרד התשתיות, המשרד לאיכות הסביבה, משרד הפנים, משרד ראש הממשלה והרשויות המקומיות ויעשו פעילות מרוכזת אחת כדי לפתור את הסיפור הזה אחת ולתמיד.

דניאל אשכר: שלום לכולכם.

דניאל אשכר: אני אדבר אליכם בקצרה בשם 20,000 בתי אב, שכל הדיונים האלה בעצם נעשים מנקודת מבטם על גבם, משום שמה שעזר לנו עד עכשיו זה פשוט מזל.

דניאל אשכר: קצת מאד עובדות.

דניאל אשכר: בשנת 1993 החליטה ממשלת ישראל לפתוח בהליכי תכנון לפינוי האתר.

דוד אזולאי: אולי אתה יודע למה עד שנת 1993 לא עשו דבר?

דוד אזולאי: למה זה התחיל רק בשנת 1993?

דניאל אשכר: אני יודע שהדוח של הקריה למחקר גרעיני קיים משנת 1987.

דניאל אשכר: אין לך גוף אינטרסנטי אחד במדינת ישראל שאין לו חוות דעת מהמומחה הכי טוב בעולם שמסבירה למה דעתו טובה ונכונה, אבל אני מציע לחברי הוועדה הנכבדים להסתמך על הגורמים המקצועיים.

דניאל אשכר: אני מבקש מחברי הוועדה להסתמך על הגורמים המקצועיים, היינו: הקריה למחקר גרעיני לא שינתה את דעתה.

דניאל אשכר: שאל כאן חבר הכנסת על מה מדברים.

דניאל אשכר: הקריה למחקר גרעיני דיברה על טווח סיכון של 1,700 מטר, והיא לא שינתה את דעתה, למרות שכל מי שיושב כאן בחדר הזה וכל אחד מן הגורמים האינטרסנטים יודע את הדרך אל הוועדה, וכל חוות הדעת המקצועיות באמת או המקצועיות לכאורה, הועברו לגורמים המקצועיים ונידונו ונשמעו שוב ושוב, ואף אחד מן הגורמים לא שינה את דעתו.

דניאל אשכר: וזה אומר שלא הקריה למחקר גרעיני שינתה את דעתה, והיא מבססת את המחקרים שלה על אסון שקרה במקסיקו בשנת 1980, כששם היו הרוגים ונזקים בטווח של 1,400 מטר, וזה לא שינה אף עמדה מקצועית של משרד התשתיות וזה לא שינה אף עמדה מקצועית של המשרד לאיכות הסביבה בשום פרמטר.

דניאל אשכר: בשנת 1996 היתה החלטה נוספת של ממשלת ישראל.

דניאל אשכר: נרשמה הודעת ממשלה על חומרת המצב.

דניאל אשכר: הוקמה ועדת שרים שהתבקשה לסיים את עבודתה בארבעה חודשים כדי לתאם את פעילות התכנון לפינוי.

דוד אזולאי: ממי היתה מורכבת ועדת השרים?

דניאל אשכר: אני לא יודע שמות.

דוד אזולאי: לא ביקשתי שמות, ביקשתי לדעת מי השרים.

דניאל אשכר: בשנת 1996 נאמר כי יש "להכיר בצורך החיוני והדחוף בפינוי אתר פי-גלילות והעתקו לאתר חלופי ובצורך להתארגנות מהירה של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

דניאל אשכר: " הוקמה ועדה בין משרדית.

דניאל אשכר: מינואר 1993 - אז היתה החלטת הממשלה הראשונה שהיתה מבוססת על חוות הדעת של הקריה למחקר גרעיני - ועד שהוועדה הארצית לתכנון ובנייה קיבלה החלטה להעביר את האתר של פי גלילות לשפד"ן דן, היינו: באוגוסט 1998, חלפו חמש שנים וחצי.

דניאל אשכר: כל גורם במדינת ישראל הופיע בפני הוועדה, הביע את דעתו, שלח את ניירותיו, ובכל זאת, שוב אף גורם לא שינה את דעתו, ונתקבלה ההחלטה להעביר את זה לשפד"ן דן.

דניאל אשכר: ההחלטה הזאת אומצה על ידי ממשלת ישראל.

דניאל אשכר: בדצמבר 1997 הוחלט להעביר את זה לשפד"ן דן.

דניאל אשכר: אני רוצה לצטט לכם מהודעה של פרקליטות המדינה לבג"צ, באוקטובר 1999: "לאחר שוועדת השרים לענייני פנים ושירותים אישרה את תמ"א 32" - -

יהודית נאות: אומרים שהיא לא אושרה.

ירדנה פלאוט: היא אושרה על ידי ועדת השרים, אבל שר האוצר ערער על זה.

דוד אזולאי: ולכן היא לא אושרה.

אברהם יחזקאל: אדוני עורך דין?

דניאל אשכר: כן.

אברהם יחזקאל: אתה יודע שאין לה מעמד סטטוטורי?

דניאל אשכר: אני מספר לכם על העובדות שמדינת ישראל הודיעה לבג"צ.

דוד אזולאי: אני רוצה רק להבין, איך נתנו נתון מטעה לבג"צ?

דוד אזולאי: אתה מוכן בבקשה לקרוא שוב את מה שהקראת עכשיו?

דניאל אשכר: ההחלטה היא מבג"צ 5159/98 שנידונה באוקטובר 1999.

דוד אזולאי: אני מבקש שתקרא את הציטוט לגבי תמ"א 32.

דניאל אשכר: "לאחר שוועדת השרים לענייני פנים ושירותים אישרה את תמ"א 32 בחודש יוני 1999, וכיוון ששר האוצר הגיש ערר...

דניאל אשכר: הודיעה פרקליטות המדינה לבית המשפט כי ועדת השרים תשוב ותדון בתמ"א 32 עד סוף חודש זה".

דוד אזולאי: לא שמענו את הסיפא.

דניאל אשכר: היתה החלטה של בג"צ שממשלת ישראל תגבש את עמדתה עד אחד בפברואר 2000.

דניאל אשכר: מה שאני מבקש מחברי הוועדה הנכבדים זה שלא תתרשמו מכל חוות דעת אינטרסנטית שיש לכל גוף על פי מטרתו המקורית, כי זה לא רציני.

דניאל אשכר: צריך לסמוך על הגורמים המקצועיים של מדינת ישראל.

דניאל אשכר: יושבים כאן גורמים לפניכם.

דניאל אשכר: אני נפגשתי עם נציגי המשרד לאיכות הסביבה, והם לא שינו את דעתם.

דניאל אשכר: שמענו את עמדתם של נציגי משרד התשתיות, והם לא שינו את דעתם.

דניאל אשכר: זה אומר שאני מבקש מהוועדה לא לתת לשיקולים פוליטיים ולא לתת לשיקולים אחרים למנוע את מה שהולך להתבצע במרץ 2000, ואני מקווה שזאת תהיה גם החלטת בג"צ, היינו: לפנות לאתר שנמצא מתאים מקצועית.

דניאל אשכר: זאת ההחלטה הקיימת.

דניאל אשכר: אמר כאן עורך דין דורון שצריך להקים גוף.

דניאל אשכר: על מה להקים גוף?

דניאל אשכר: כבר משנת 1993 יש גופים שהוקמו ודנו בעניין, ו34- חלופות הועלו ונשללו, ונבחר האתר של ראשון לציון.

דוד אזולאי: אתה ראית את המקום שם?

דניאל אשכר: אני לא ראיתי את המקום.

יהודית נאות: אם היית בוועד השכונה שם...

דוד אזולאי: אני מציע לך אדוני הנכבד שלפני שאתה מדבר כאן, תעשה את מה שאנחנו עשינו.

דוד אזולאי: לא קיימנו דיון לפני שהיינו שם, ראינו ושמענו, והאמן לי שאין דומה ראייה לשמיעה.

דוד אזולאי: אתה לא חייב לקבל את המלצתי.

דניאל אשכר: אני מקבל את ההמלצה.

דוד אזולאי: כשתהיה שם, תראה את הדברים ותבוא לדבר איתי.

דוד אזולאי: אשמח לשוחח אתך בעניין הזה.

דניאל אשכר: אני רק רוצה לומר לך שאני לא יריב של אנשי ראשון לציון.

דניאל אשכר: אבל כשאני קורא את הנימוקים ושומע את הנימוקים שהועלו כאן היום, המסקנה שלי היא שלכל גוף יש נציגים שלו והוא צריך להסביר את דעתו.

דניאל אשכר: אני לא מזלזל באף אחד מהשיקולים, ולכן תמיד לכל גוף כזה תהיה התנגדות.

דניאל אשכר: אני רוצה למצות או למקד את העניין במי שמקבל החלטות מקצועיות, ויש משרדים מקצועיים במדינת ישראל.

מאיר ניצן: החלטות מקצועיות שמתקבלות בהתעלמות מהצעות מקצועיות ונתונים מקצועיים.

מאיר ניצן: אני גם לא מבין למה הוועד הציבורי של תושבי ראשון לציון לא הוזמן לכאן, אז היית שומע אותו.

דניאל אשכר: קודם כל, הבקשה לצו ביניים של ראשון לציון נדחתה בבג"צ בינתיים, כך שאני לא כל כך מדבר רק בשמי.

דניאל אשכר: אין מחלוקת בדבר אחד, על דעת כל הגורמים בדבר יש סכנת חיים יום יומית מיידית לתושבי השכונות בצמוד לאתר פי גלילות.

דוד אזולאי: ומה עם סכנת החיים בראשון לציון?

דוד אזולאי: זה לא מעניין אותך כרגע?

דניאל אשכר: זה בהחלט מעניין אותי.

מיכאל רייף: לא מרגישים את זה.

דוד אזולאי: מר דניאל אשכר, אתה מדבר לעניין וכל הכבוד לך, אבל אחרי שתבקר במקום, אני אשמח מאד להיפגש איתך, ואין לי ספק שגם תשנה את הדעה שלך בעניין הזה.

דניאל אשכר: ראשית, אני מקבל את ההצעה.

יהודית נאות: אתה תמשיך לומר "לא אצלי", אבל אולי לא תאמר כבר "אצלם".

דניאל אשכר: לא, גם לא אמרתי אצלם.

דניאל אשכר: אני אמרתי שמשנת 1987 כולנו יודעים על הבעיה.

דניאל אשכר: אנחנו מצויים בסכנת חיים יום יומית.

יהודית נאות: אם לא היה מוסכם על זה, אף אחד לא היה דן על זה, נכון?

יהודית נאות: הרי יש מוסכמה, שם זה לא יהיה, עכשיו השאלה איפה כן.

אברהם יחזקאל: אני מצטער שלמדתי את הנושא, כי אני תושב ראשון לציון, ואני לא מתבייש בזה.

אברהם יחזקאל: אני מעריץ ומעריך את יושב ראש הוועדה הנוכחי שכתושב עכו, הוא עשה בקדנציה הקודמת את המרב כדי לשרת את בני עירו.

אברהם יחזקאל: זה לגיטימי.

אברהם יחזקאל: עד היום היו רגילים שרק חברי כנסת מאזור תל-אביב מגינים על תל-אביב.

אברהם יחזקאל: מה לעשות, יש גם בראשון לציון חברי כנסת שמגינים על ראשון לציון, על הסביבה ועל האמת.

אברהם יחזקאל: והאמת אומרת שאני לא רוצה שזה יהיה בתל-אביב, אבל ההיסטוריה קבעה שזה יהיה שם.

אברהם יחזקאל: והאמת הנוספת היא שאני לא רוצה שזה יעבור לראשון לציון, כי הדם שלי לא יותר זול מהדם של תושבי רמת אביב.

אבי בליזובסקי: בית הספר הוא הכי קרוב לשם.

אברהם יחזקאל: אני יכול להגיד, למשל, שלא אני קבעתי שיקום המכון הביולוגי בנס ציונה, שהוא בערך 500 מטר מהבית שלי, ואני גר שם.

אברהם יחזקאל: שנספר מה קורה שם?

אברהם יחזקאל: היתה עובדה, וצריך לבטל ולשנות אותה, אני מסכים איתך.

אברהם יחזקאל: אנא DON’T PATRONIZE.

אברהם יחזקאל: אתם רוצים לשנות את העניין?

אברהם יחזקאל: תשנו.

אברהם יחזקאל: נקודה שנייה.

אברהם יחזקאל: רבותיי, אני אומר כאן עובדה אמיתית טכנולוגית.

אברהם יחזקאל: אם חברות הגז היו רוצות, יש פתרון טכנולוגי שאומר שלא צריך חוות גז.

אברהם יחזקאל: חוות הגז רוצות נדל"ן.

אברהם יחזקאל: בעוד 20 שנה יבוא הנכד שלו, עורך הדין השני, או הנכד שלי שיהיה עורך דין ויגיד: רבותיי, זה מסוכן שיהיה אתר כזה בראשון לציון, בואו נקבל עוד 100,000,000 שקל, רוצים להעביר את זה לדרום הארץ.

אברהם יחזקאל: לא צריך היום נדל"ן לגז.

אברהם יחזקאל: לא צריך בכלל את חוות הגז הזאת.

אברהם יחזקאל: טכנולוגית, זאת עלות קצת יותר גדולה, אבל יש היום צנרות שלמות שמעבירות גז לבית, כמו הבלונים הגדולים.

אברהם יחזקאל: אבל מה לעשות?

אברהם יחזקאל: החליטו המומחים הגדולים שכן צריך קרקע.

אברהם יחזקאל: רבותיי, לא בראשון לציון לא רק בגלל שאני תושב ראשון לציון.

אברהם יחזקאל: עזבו את האפקט הפסיכולוגי של גז, אלא הסתכלו על העובדות.

אברהם יחזקאל: ב750- מטר לא אני, לא בתו של מישהו אחר ולא אזרח אחר יסתובב שם ויקנה דירה.

אברהם יחזקאל: את יודעת, ערך הנדל"ן בלי עין הרע גבוה מאד בראשון לציון.

אברהם יחזקאל: כן, גם זה חשוב, אבל זה לא העיקר.

אברהם יחזקאל: כל הטיעונים שטענו כאן בשנים האחרונות, טיעוני תעבורה, תקפים לראשון לציון ולאשדוד.

אברהם יחזקאל: מרכז הארץ - תקף.

אברהם יחזקאל: בטיחות - תקפה.

אברהם יחזקאל: יש כאן בעיה של PARALLEL.

אברהם יחזקאל: אדוני יושב ראש הוועדה, ניתן למצוא פתרון במצב הנוכחי.

אברהם יחזקאל: אולי לא הבנתי את דבריו של מר צילקר, אז אנא תקן אותי.

אברהם יחזקאל: הוא אומר שלמעשה עד היום לא פנו אליו בצורה רצינית.

אברהם יחזקאל: הוא אומר: יש לי חברי מועצת עיר, יש חברי כנסת שהם תושבי העיר שעושים את עבודתם נאמנה ומשרתים את העיר.

אברהם יחזקאל: הוא אומר: יואילו חברות הדלק והממשלה לפנות אליי, לחברי מועצת העיר ולנציגי הציבור, ולהציע לי הצעה אמיתית, קונקרטית וכוללת.

אברהם יחזקאל: אתם יודעים שאשדוד "הולכת דרומה" בדיור שלה.

אברהם יחזקאל: חוות הגז היתה אמורה להיות לכאורה באזור בתי הזיקוק, שהוא בכלל צפוני, כלומר: אין שם אלמנט של דיור, אלא של ריכוז של תחומי אנרגיה שונים, גז, נפט ופחם.

צבי צילקר: ואלפי עובדים.

אברהם יחזקאל: הוא צודק, מהנמל עצמו עוברים חומרים מסוכנים בכל מיני קונטיינרים במשאיות.

אברהם יחזקאל: אומר צבי צילקר: שכנעו אותי ואת חברי מועצת העיר, אבל על מה?

אברהם יחזקאל: יש דברים שהעיר שלי זקוקה להם, יש עניין של תדמית ויש עניין של ביטחון ושל בטיחות.

אברהם יחזקאל: כל שרי הביטחון מתעקשים על חמישה קילומטר כביש, על לכאורה שטח אש, שהוא כבר מזמן לא שטח אש.

אברהם יחזקאל: מערכת הביטחון, למשל, מאד קשוחה בעניין הזה.

אברהם יחזקאל: לכן, ברשותך אדוני יושב ראש הוועדה, ראשית אני מודה לכם שאתם נכנסים לעומק העניין, כי זאת באמת בעיה.

אברהם יחזקאל: אתה שומע כל כך הרבה גורמים והרבה אינטרסנטים, ואני לא מתבייש להודות בפניכם, אני אינטרסנט, אבל אני מנסה להביא גם עובדות שמגבות את האינטרס שלי.

אברהם יחזקאל: וכשאתם מתייחסים לסוגיית העובדות, אתם רואים שבסופו של דבר החטא הקדמון של הקמת האתר באזור רמת השרון, צריך לעבור מן העולם.

אברהם יחזקאל: ככל שזה מתעכב, אתם לכאורה משלמים את המחיר, ואין לי עניין שתשלמו את המחיר.

אברהם יחזקאל: אתם צודקים, אבל ריבון העולמים, אתם רוצים להסתכל לנו בעיניים ולהגיד שהפתרון המקצועי הוא להעביר את זה לראשון לציון?

אברהם יחזקאל: אני מלווה את העניין הזה שבע שנים, והדבר הטרגי מכל קורה מכיוון שאין מספיק כספים לממשלה.

אברהם יחזקאל: מי מקיים את המחקרים?

אברהם יחזקאל: חברת פי גלילות וחברות הדלק.

גבי פארן: מחוז תל-אביב והמשרד לאיכות הסביבה של מחוז תל-אביב.

אברהם יחזקאל: ההצעה שלי היא לפנות אליך יושב ראש הוועדה ולבקש להביא לכל ראשי הרשויות - כדי שזה יתבצע בצורה הגונה וישרה - הצעה כוללת, ואם מישהו מראשי הרשויות או חבר מועצת עירו יגיד: יש אולי - אני מדגיש את המילה אולי, כי אני לא רוצה שזה יהיה כפייתי - על מה לדבר, נפנה אליו, נבקש מהממשלה לנסוע לראשי הרשויות הללו, להביא הצעה קונקרטית, מיידית ומהירה, ואז יהיה על מה לדבר איתם.

אברהם יחזקאל: אני אומר לכם שיש על מה לדבר.

אברהם יחזקאל: אגב, אפשר לדבר, אבל לא לעבוד על אדם, ולא דיברו נכון, לא דיברו בצורה הוגנת וישרה.

אברהם יחזקאל: תציעו מכלול של פתרונות לאשדוד.

אברהם יחזקאל: 12,000 טון זה מיותר, כי היתה הנחת יסוד בשנת 1993 שהרשות הפלסטינית תשתמש בגז שלנו.

אברהם יחזקאל: זה הולך ופוחת, כי היא עצמה הצהירה עכשיו שיש לה אינטרס לשמור וליצור מקורות גז שלה, כלומר: 12,000 טון זה פשוט מיותר גם כמותית.

מאיר ניצן: אני מתנצל, פשוט נקראתי ללשכת ראש הממשלה.

מאיר ניצן: חבר הכנסת אבי יחזקאל ימלא את מקומי.

אברהם יחזקאל: לא, רייף ממלא מקומך.

דוד אזולאי: זה ניגוד אינטרסים, הוא לא יכול למלא את מקומך.

איוב קרא: אני מלווה את הפרוייקט הזה, ואני לא אינטרסנט.

איוב קרא: מאחר שאני לא אינטרסנט, וגם ביקרתי וסיירתי במקומות האלה, אני מרגיש שיש פה מעין משחק כדורגל שמישהו בועט לכיוון אחד, וכולם רוצים לבעוט בכדור, העיקר שלא ייכנס לשער שלהם.

איוב קרא: זה מה שקורה בפועל.

איוב קרא: קיבלנו סקירה על פי גלילות, ובה נאמר שראש עיריית אשדוד מסכים להעברת המתקן אליו.

איוב קרא: הראו לנו תכנית כמה זה טוב ומרשים שזה יהיה שם.

איוב קרא: כבר שאלתי מה הבעיה של צילקר: אם צילקר כל כך רוצה את זה בעיר שלו, מה הבעיה פה?

איוב קרא: למה ללכת דווקא נגד הרצון שלו?

איוב קרא: שמענו פה דברים הפוכים, לצערי הרב.

איוב קרא: הייתי רוצה לראות את כל הגורמים יושבים יחד, במיוחד את משרד התשתיות.

איוב קרא: ביקרנו במקום הזה.

איוב קרא: בטח שלא בא בחשבון להעביר את פי גלילות לראשון לציון.

איוב קרא: צריך לחשוב שזאת סכנה, כשאנחנו עדים היום לרעידות אדמה.

איוב קרא: למה שראשון לציון לא תמשיך להתפתח?

איוב קרא: מה הסיבה?

איוב קרא: למה לעשות רע לאנשים?

איוב קרא: סך הכל רוצים שלכולם יהיה טוב, שלתושבי רמת השרון ורמת אביב יהיה טוב, אבל אי אפשר לכפות את זה על תושבי מקום כלשהו.

איוב קרא: צריך לראות מה הפשרה הטובה ביותר, כדי שכולם יחיו טוב.

איוב קרא: הרי ראשון לציון הופכת להיות אחת הערים הגדולות.

איוב קרא: פקקי תנועה בטח יהיו שם וסיכונים יהיו שם.

איוב קרא: הרי לאן שלא תעבירו את זה באזור גוש דן, שם לא תהיה התשובה.

איוב קרא: צריך לחשוב איזה אינטרסים יהיו לאותה עיר שאתה רוצה להעביר אליה את פי גלילות.

איוב קרא: אם לא צריכים את הים, אז מה הסיבה דווקא ללכת על הקטע הזה של ראשון לציון?

איוב קרא: אני חושב שצריכה להיות מצדכם גמישות בקטע הזה.

איוב קרא: לכן, אני רוצה לומר שראיתי אצל כולם נכונות להתפשר.

איוב קרא: גברת פלאוט, הכיוון אצלך.

ירדנה פלאוט: אני אמרתי לך רק את העניין המקצועי.

איוב קרא: אני חושב שצריכים כל הגורמים לשבת כדי לקבוע תאריך יעד.

איוב קרא: אני חושב שצריכה לצאת מפה קריאה שבראשון לציון לא תקום חוות גז.

איוב קרא: זאת צריכה להיות הקריאה שלך.

דוד אזולאי: אני אתייחס לזה בהצעת הסיכום.

דוד אזולאי: יש כאן מישהו שמבקש להציע איזושהי הצעה בשם צלי פולישוק.

צלי פולישוק: היושב ראש אמר בתחילת הדיון שהוא מקווה שמפה תצא בשורה.

צלי פולישוק: אני באמת מקווה שתצא בשורה.

צלי פולישוק: אמרו פה שנבדקו 34 חלופות.

צלי פולישוק: תאמינו לי שלא נבדקו 34 חלופות, אלא 34 אתרים.

צלי פולישוק: זה הבדל של יום ולילה.

צלי פולישוק: המטרה שאני בא להציע היא חלופת אמת, ומייד תראו מה האמת בה.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך.

דוד אזולאי: תציג את עצמך ואת מי אתה מייצג.

צלי פולישוק: ראשית, אני גיאולוג מנהרות, 20 שנה עוסק בנושא הזה וקשור לדלק.

צלי פולישוק: היום אני עצמאי, ולא מייצג אף אחד.

צלי פולישוק: אף ארגון לא מממן את מה שאני עושה, זה באמת מתוך אהבת ישראל.

דוד אזולאי: תושב ראשון לציון אולי?

צלי פולישוק: לא, גר ברעננה.

צלי פולישוק: הפתרון הוא מאד פשוט.

צלי פולישוק: הפתרון החלופי האמיתי זה לא אתר אחר, אלא זה להיכנס במאגר תת קרעי, וכשאני מדבר על תת קרקעי, מדובר על 100 מטר לפחות.

צלי פולישוק: זה לא מכוסה או חפור בתוך האדמה שעדיין מקרין על סביבתו סיכונים.

צלי פולישוק: כזה דבר לא מקרין על סביבתו יותר סיכונים.

צלי פולישוק: אין יותר מגבלות מקרקעין, והוא לא יכול להתפוצץ, והוא לא יכול לבעור ולא שום דבר, כי זה 100 מטר לתוך האדמה.

דוד אזולאי: איפה יהיה האתר הזה?

צלי פולישוק: מייד אציע את המקום, שאני חושב שהוא המקום האידיאלי.

צלי פולישוק: למה אנו זקוקים כדי לקיים כזה דבר?

צלי פולישוק: אנחנו זקוקים למים, מי תהום, ואנחנו זקוקים לסלע טוב.

צלי פולישוק: לכן, לצערי הרב אי אפשר "להרים את זה" בכל מישור החוף, לא בשפד"ן, לא בפי גלילות ולא באתרים אחרים.

צלי פולישוק: איפה ניתן להעמיד את זה?

צלי פולישוק: מזרחה יותר.

צלי פולישוק: מה היתרונות של כזה דבר?

צלי פולישוק: ראשית, מיגון מוחלט של הגפ"מ - גפ"מ זה גז הבישול שאנחנו משתמשים בו - והמערכות שלו בפני הפצצות, פיגועים, מחבלים, טילים, או מטוסים.

צלי פולישוק: אם אתם זוכרים, במלחמת המפרץ, פינו את פי גלילות במכליות.

אברהם יחזקאל: מה זה מאגר מים?

אברהם יחזקאל: מה זה אומר?

אברהם יחזקאל: איך יאחסנו את הגפ"מ?

צלי פולישוק: אסביר את זה בסוף.

אברהם יחזקאל: אבל זה פשוט?

צלי פולישוק: זה יותר מאשר פשוט.

צלי פולישוק: אולי אפתח כבר במה שרציתי לסיים.

צלי פולישוק: אני מחזיק רשימה של 140 מקומות בעולם שמשתמשים בשיטה זו: שוודיה, נורבגיה, בריטניה, צרפת, קוריאה, ארצות-הברית, ספרד, סין.

דוד אזולאי: זה קיים שם?

צלי פולישוק: זה קיים וישנו.

צלי פולישוק: הייתי ב"אחד כזה" בזמן הקמה.

צלי פולישוק: אם כן, הדבר הראשון זה עמידות בפני הפצצות וכו' וכו'.

צלי פולישוק: הדבר השני זה שטח המקרקעין הקטן הנדרש, ואני אציב לפניכם טבלה שתציג מה צורכים השפד"ן, אשדוד או כל פתרון אחר מול מה שתת הקרקע צורך.

צלי פולישוק: תת הקרקע צורך 15 דונם.

צלי פולישוק: במאגר עילי בנפח מסויים - 1,000 טון, לא חשוב - ייתפסו 2,600 דונם מסביב.

צלי פולישוק: מה זה אומר ייתפסו?

צלי פולישוק: אסור יהיה לבנות שם ולהתגורר שם.

צלי פולישוק: אם מדובר במכלים יותר קטנים, מדובר ב1,150- דונם.

צלי פולישוק: לא יודע, יש עודף קרקעות למדינת ישראל?

צלי פולישוק: פה מדובר ב15- דונם, זה הכל.

דוד אזולאי: אדוני, האם מישהו שמע אותך במשרד?

צלי פולישוק: חמש שנים אני כותב לכל השרים, לרשויות, וירדנה פלאוט שמעה אותי ושמעה ממני הרצאה על זה.

צלי פולישוק: אני פונה לכל אחד.

דוד אזולאי: אבל השאלה אם פנית לאנשים בעלי סמכות?

ירדנה פלאוט: הוא כתב לכל השרים שהיו שרי האנרגיה.

צלי פולישוק: כתבתי לשרה לאיכות הסביבה, כתבתי לשרה הקודמת, לשרים הקודמים, ושום דבר.

צלי פולישוק: כשאומרים תת קרקע, נכנסים לפיק ברכיים, לא יודע למה.

צלי פולישוק: עלות הקמה בנפחים גדולים היא הרבה יותר זולה.

צלי פולישוק: תשימו לב לנתונים הבאים, פשוט לא יאומן: יעלה להקים מאגר 20,000 מטר קוב - שזה סדר גודל של מה שרוצים להקים בשפד"ן, כאשר השפד"ן זה 24,000, ואני חישבתי את זה לפי 20,000 מטר קוב - בתת קרקע 24,000,000 דולר.

צלי פולישוק: אותו מאגר עילי יעלה 44,000,000 דולר.

צלי פולישוק: מה, המדינה הולכת להוציא עוד 20,000,000 דולר?

צלי פולישוק: יש עודפים של כסף במדינה הזאת?

צלי פולישוק: הלא העודפים האלה יפלו אחר כך על הצרכנים, למה זה טוב?

דוד אזולאי: דווקא דברים מעניינים מאד מאד.

יהודית נאות: מה שמשגע זה שהמשרדים לא קיבלו את זה.

צלי פולישוק: עלתה פה הבעיה של עמידות סייסמית, ובצדק.

צלי פולישוק: מה לעשות?

צלי פולישוק: הגל הסייסמי מכה בעיקר במגע פני שטח אוויר.

צלי פולישוק: שם העוצמה שלו הגדולה ביותר.

צלי פולישוק: ככל שאתה יורד בעומק, העוצמה הולכת ודועכת.

צלי פולישוק: אתן לכם דוגמה.

צלי פולישוק: אם תהיה רעידת אדמה שתהרוס נגיד את ראשון לציון, המתקן הזה ימשיך לעמוד ולא ייהרס.

ירדנה פלאוט: העיקר שכולם ייהרגו וזה יישאר.

צלי פולישוק: אני מראה לך את העצמה של תת הקרקע.

צלי פולישוק: רמת הבטיחות גבוהה יותר.

צלי פולישוק: אני לא ארד לפרטים של איכות הסביבה: לא רואים אותו, לא שומעים אותו ולא מרגישים אותו.

צלי פולישוק: שאלו אותי לגבי זמן הקמה.

צלי פולישוק: הביצוע בפועל, אחרי שיש אישורים והיתרים, הוא שנה וחצי ואז יש מאגר של 20,000 מטר קוב.

צלי פולישוק: איפה אני מציע?

צלי פולישוק: המקום האידיאלי, מכמה סיבות, שיש בו גם סלע וגם מים, זה האזור שבין קיבוץ נחשונים לבין טירת יהודה.

צלי פולישוק: אני לא יודע אם אתם יודעים שנערכו סקרים על עומס תנועתי של מכליות בכביש, וטירת יהודה היתה במצב הטוב ביותר.

דוד אזולאי: איפה זה טירת יהודה?

צלי פולישוק: ליד שוהם פחות או יותר.

אברהם יחזקאל: יש שם יישוב חרדי חדש אלעד.

צלי פולישוק: מכיוון שהמתקן הזה לא מאיים על סביבתו, גם אין בעיה להקים אותו באזור תעשייה רגיל.

צלי פולישוק: הלא מה אמר פה מר צילקר?

צלי פולישוק: מתקן כזה תופס לו 80 דונם עם 20 עובדים, נכון?

צלי פולישוק: זה טירוף.

צלי פולישוק: זה תופס 15 דונם עם אותם 20 עובדים.

צבי צילקר: לא אמרתי 80 דונם, אלא אמרתי ש300- מטר מסביב לזה אסור לבנות.

צלי פולישוק: לא, אני מדבר רק על המתקן עצמו שמתפרס על 80 דונם, אני לא מדבר על מה שמסביב.

צלי פולישוק: לכן אני אומר שיש פה חלופת אמת.

צלי פולישוק: זה לא אתר אחר, זו חלופת אמת.

צלי פולישוק: לא ירצו אותו דווקא באזור אלעד?

צלי פולישוק: ירצו יותר צפונה?

צלי פולישוק: יותר דרומה?

צלי פולישוק: אין בעיה.

צלי פולישוק: אבל מבחינת עומס תחבורתי יש שם עומס תחבורתי הקטן ביותר, מבחינת בטיחות הסביבה זה הטוב ביותר וגם מבחינת הביטחון.

צלי פולישוק: לכן הגיע הזמן לבדוק את זה ברצינות ולהתייחס לזה.

גדעון עזרא: שנציגי משרד התשתיות הלאומיות יגידו מה דעתם.

דוד אזולאי: נתייחס לזה בסיכום שלנו.

גדעון עזרא: לא, תשאל את ירדנה פלאוט.

דוד אזולאי: היא אמרה לך ששמעו אותו.

גדעון עזרא: ירדנה פלאוט, מה עמדתכם בעניין?

גדעון עזרא: שמעתם על זה פעם?

ירדנה פלאוט: שמעתי באופן אישי ופרטי את הסיפור הזה לפני כמה שנים.

ירדנה פלאוט: לא התעסקתי בזה, ולכן אני לא יכולה להביע דעה.

ירדנה פלאוט: אני יודעת שהוא פנה בזמנו לשרים.

צלי פולישוק: ולכל הפקידים.

יהודית נאות: בדיוק, השאלה אם זה נבדק לעומק.

מיכאל רייף: עצוב מאד.

אילן גילאון: מלבד החלופה הזאת, אני למשל שמעתי על עוד חלופה, שהיא המודל הסינגפורי והתאילנדי, שהיא גם חלופה בתוך הים.

אילן גילאון: אני מניח שזה בסופו של דבר עניין של עלויות.

אילן גילאון: אם חבר הכנסת אבי יחזקאל יהיה ממלא מקומו של מאיר ניצן - -

אברהם יחזקאל: לא, מיכאל רייף ממלא את מקומו.

אברהם יחזקאל: אל תתבלבל.

ירדנה פלאוט: יכול להיות שזה נבדק אצל המדען הראשי, אבל אני פשוט לא יודעת.

יהודית נאות: השאלה אם זה בכלל נבדק.

ירדנה פלאוט: אנחנו נבדוק אם זה נבדק.

אילן גילאון: קודם כל, המאבק של כל מקום ומקום, אם זאת רמת אביב ג', ראשון לציון, ובוודאי אשדוד, לגיטימי לגמרי, כי אני חושב שלו אנשים היו קמים בזמנו ונאבקים, הנזק המצטבר לא היה כפי שהוא היום.

אילן גילאון: לכן, האחריות צריכה להיות אחריות כוללת, למרות שאני תושב העיר אשדוד וילדיי גדלים באשדוד ומבחינת הרדיוס, אני הכי קרוב לרדיוס של אשדוד.

אילן גילאון: ראש העיר שלי הוא אדם עם אחריות לאומית - ותמיד היה אגב - ואולי זאת גם היתה אחת הסיבות שהעיר אשדוד קיבלה את כל מכותיה במשך כל השנים, אלא שאנחנו ראינו את אחריותנו הלאומית.

אילן גילאון: מבחינת סקר הסיכונים, יכול להיות שהסיכון מבחינת סקר הסיכונים יעמוד בתקן או במבחן ובעקרון של סיכון בפני עצמו כאשר אנחנו מעתיקים את פי גלילות, ואני מדבר על אשדוד כרגע.

אילן גילאון: מבחינת עקרון של בועה כוללת במקום שיש בו תחנת כוח, בתי זיקוק, נמל ומפגעים אחרים, כנראה שכאן אנחנו עוברים את עקרון הבועה.

אילן גילאון: אני זוכר שבממשלה הקודמת, או לפני שתי ממשלות, השר לאיכות הסביבה בחן אותנו בתור אתר אשפה, ואנחנו כמובן התנגדנו, לא משום שהלכנו להיות רק אתר אשפה, אלא משום שהלכנו להיות כל האשפה של מדינת ישראל.

אילן גילאון: במקרה הזה הנזק התדמיתי הוא לא רק ברמה של עלות מחירי הדירות, ואני אגב מתנגד שהמתקן יעבור לראשון לציון, שיהיה ברור לגמרי.

אילן גילאון: אבל אני אומר שבמקרה הזה אם עיר רוצה לצאת מתוך מכותיה ומתוך אחוזים הולכים וגדלים של ילדים שסובלים מתסמונת דרכי הנשימה והיא גם רוצה מקורות פרנסה ולהתפתח לכיוונים אחרים, תוספת כזאת היא בלתי אפשרית.

אילן גילאון: צבי צילקר, אתה יודע מה?

אילן גילאון: בית החולים צריך להגיע אלינו, כי הוא צריך להגיע אלינו, והאוניברסיטה צריכה להגיע אלינו, כי אנחנו נעמוד בדרישות הללו; וכל שאר הדברים צריכים להגיע אלינו בלי שום קשר לזה שיעמיסו עלינו דבר נוסף.

אילן גילאון: לכן קודם כל לגיטימי לגמרי שרמת אביב ג' ורמת השרון לא רוצות את זה אצלן, ועוד יותר לגיטימי, או באותה מידה לגיטימי שאף אחד לא רוצה לקבל את זה אצלו.

אילן גילאון: לכן, הכיוון הוא חלופות.

אילן גילאון: חלופות עולות כסף, והגיע הזמן להבין את זה.

אילן גילאון: למשל, אם מחר בבוקר היו אומרים לי שבתחנת הכוח באשדוד מתכוונים להכניס סולקנים ולא להמשיך להשתמש במה שמשתמשים היום, הייתי אומר שאני יכול לעשות נזק מול תועלת מבחינת הסיכון האקולוגי שיש בדבר.

אילן גילאון: אבל הדבר הזה לא קיים, ואתם יודעים למה?

אילן גילאון: כי זה עולה כסף.

צבי צילקר: למרות שיש הבטחה לסולקנים.

אילן גילאון: כן, יש הבטחה וזה עולה הרבה מאד כסף, ולמרות שכאן מדובר בסכנת חיים.

אילן גילאון: טוב מאד שקמו אנשי ראשון לציון וטוב מאד שאתם קמים וטוב מאד שיש אותנו, כי סוף סוף הגיע הזמן שהמערכת תשקיע בחלופות.

אילן גילאון: שמעתי את החלופה של פולישוק.

אילן גילאון: אני לא מבין בתחום, אני לא גיאולוג, אבל נראה לי שיש כאן איזושהי מחשבה יצירתית.

אילן גילאון: שמעתי על איזשהו פתרון אחר לגמרי, שזה מובלעת בתוך הים.

אברהם יחזקאל: חלופה של גז לבתי הצרכנים.

אילן גילאון: לגבי ההצעה של חבר הכנסת יחזקאל, שאני חושב שהיא קבילה ומתקבלת על הדעת, ואולי היא גרנדיוזית מדי, בוודאי שיש חלוקה למקומות יותר קטנים ולתכולות יותר קטנות, זה בוודאי.

אילן גילאון: בלי להבין שום דבר בנושא של גז וגיאולוגיה, אני כבר מבין שהדבר הזה יכול לקרות.

אילן גילאון: אבל משום שאנחנו בכל זאת חברה שנתונה להשפעה של אינטרסים של תאגידים מאד חזקים, ההחלטות האלה מוכתבות בצורה עקומה.

אילן גילאון: טוב שוועדת הפנים ואיכות הסביבה תעשה כאן צדק.

אילן גילאון: האתר צריך לעבור ממקומו.

אילן גילאון: הבנתי שזה סיכון בלתי קביל, ואני מניח שהסיכון הוא כנראה בלתי נסבל, אבל הפתרון של זה הוא כנראה פתרון שהוא בעלות גבוהה יותר ממה שמתכננים.

אילן גילאון: העלות הזאת צריכה בהחלט ליפול על מי שמרוויח את הכסף במקרה הזה, ואלה חברות הדלק.

אילן גילאון: אולי כדאי לשים חלק בתוך הים ליד האקוויפר.

דליה בארי: מה, הים זה פח אשפה?

אילן גילאון: וחלק במקום אחר.

אילן גילאון: אני מניח שלכל פתרון יהיה מישהו שיגיד משהו אחר.

אילן גילאון: אם יטמנו את זה בקרקע, מישהו יגיד שיש פה פגיעה באקוויפר וכו'.

אילן גילאון: צריך להיות נזק מינימלי ולגיטימי ונכון.

אילן גילאון: מר אשכר, אנשים צריכים להילחם על מה שקרוב לביתם, למרות שאמרת פה שצריכים לעשות שיקול מקצועי לגמרי.

אילן גילאון: הרבה מאד שיקולים מאד מקצועיים שנעשו על ידי אנשים מאד מנוסים, נעשו בצורה עקומה, ולכן אתה גר איפה שאתה גר.

אילן גילאון: כי אז היה שיקול מקצועי, שאני בטוח שלא התחשב במאבק של אף אדם באף מקום.

אילן גילאון: לכן אני פונה כאן לנציגי ראשון לציון, אשדוד, רמת אביב ורמת השרון, להכריח את המשרדים למצוא את הפתרונות היקרים, אבל הרחוקים.

אילן גילאון: פתרון צריך להיות כאן באיזשהו פיצול של הכמות.

אילן גילאון: ראש העיר שלי הוא אדם אדיר ונפלא, אבל אני אומר לכם בשמו וכממלא מקומו - הייתי סגנו, אבל שיהיה ברור שהוא מורי ורבי - הדבר הזה לא יוכל להיות באשדוד, בדיוק כמו שבראשון לציון הוא לא יוכל להיות ובדיוק כמו שהוא לא צריך להישאר במקום שהוא נמצא בו.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לחברים שלי שאנחנו חברי הכנסת של כולם ושהממשלה היא של כולם.

גדעון עזרא: במקרה יש פה חברי כנסת מראשון לציון, אבל אם היה מדובר בקריית שמונה ולא היו חברי כנסת משם, מה היה קורה?

דוד אזולאי: בשביל זה אנחנו פה.

גדעון עזרא: בדיוק, אנחנו צריכים לעשות את השיקול הלאומי בכל נושא ונושא, וברור שישנם גם שיקולים מקומיים כאלה ואחרים, אבל זה צריך להיות בראש ובראשונה מוכתב לנו.

גדעון עזרא: הדבר השני מתקשר לדיון שהיה לנו אתמול, ואני מדבר על התכנון הלאומי.

גדעון עזרא: אני חושב שמדינה שרוצה ללכת בדרך הזאת, לא תגיע לשום דבר.

גדעון עזרא: היא לא תגיע לאף פרוייקט באף נושא.

גדעון עזרא: אני חושב שכל הסיפור הזה הוא מחדל.

גדעון עזרא: בלי שחס וחלילה יקרה אסון, זה מחדל בלתי רגיל, ומי שאשם בזה בראש ובראשונה אלה ראשי הממשלות, שלא דאגו שהשרים הנוגעים בדבר ימלאו את הדברים שדיברו עליהם.

גדעון עזרא: אני חושב שהוועדה צריכה להגיד את זה.

דוד אזולאי: אתה יודע מה הבעיה?

דוד אזולאי: שהם עסוקים בדברים שבחוץ ומזניחים את הפנים.

גדעון עזרא: הכנסת שמפקחת על עבודת הממשלה, צריכה להגיד את הדברים האלה ללא כל קשר.

יהודית נאות: אל תזמין נציגי משרדים, תזמין שרים.

גדעון עזרא: הדבר השלישי שאני מוכרח לומר אותו זה שאם המתקן הזה מצוין במפה של ראשון לציון כבר חמש שנים, אנשים שקנו דירה לפני שנתיים ידעו מה הולך לקום שם.

גדעון עזרא: זה כמו שאתה צריך להקים את הבית שלך ליד שדה תעופה, ואחרי שאתה מקים את הבית אתה מבקש שיסלקו את המטוסים.

גדעון עזרא: יש גבול לכל דבר בעניין הזה, וצריך להגיד לאנשים שהולכים לגור בפרוייקט כזה וכזה שבמרחק כזה וכזה הולכים להקים מתקן כזה וכזה.

גדעון עזרא: אני לא יודע אם אמרו את זה לתושבי מערב ראשון לציון, בטח לא אמרו.

מיכאל רייף: בטח שלא.

גדעון עזרא: אנחנו מדינה קטנה, למי שלא יודע.

גדעון עזרא: אנחנו חושבים שהיא צריכה להיות יותר גדולה, ואני ומפלגתי נעשה את הכל כדי שתהיה יותר גדולה.

יהודית נאות: הנה, אז זה מה שפולישוק אמר לך.

גדעון עזרא: באופן מעשי, יש פה הצעות חדשות, ואם שרים לא עונים - זה מנהל לא תקין.

גדעון עזרא: ידידי, אם היית פונה לממונה על פניות הציבור והיית אומר לו ששלחת את המכתב לכל ראשי הממשלה והם לא ענו לך, אני מבטיח לך שהוא היה שולח נזיפה לכל השרים האלה.

יהודית נאות: כן, אבל זה לא אומר שאז הם יתייחסו יותר ברצינות.

גדעון עזרא: הם יתייחסו.

דוד אזולאי: אתה יודע מה יקרה?

דוד אזולאי: ברגע שיפנה, יחרימו אותו.

יהודית נאות: בדיוק.

גדעון עזרא: אני אומר לכם רבותיי שזה לא תקין שלא עונים למכתב, וזאת גם ביקורת לממשלה.

גדעון עזרא: לדעתי, העמדה של משרד התשתיות עד עכשיו היא שההעתקה צריכה להיות לראשון לציון.

גדעון עזרא: ישנה אלטרנטיבה שהיא אשדוד, כשראש העיר עדיין לא שמע דבר לגבי העניין.

גדעון עזרא: ההמלצה הראשונה היא להביא לראש עיריית אשדוד את כל הנתונים, כדי שיעשה את הסקר בזמן הקצר ביותר ויגיד "רוצה אני".

ירדנה פלאוט: אין לנו נתונים להביא לו.

ירדנה פלאוט: מה שהיה לנו להביא לו, נפסל.

ירדנה פלאוט: בדקנו הכל, יש לנו הכל בדוק.

ירדנה פלאוט: כל האתרים שם נבדקו.

גדעון עזרא: כשנסענו לסיור בראשון לציון, אשדוד היתה רלוונטית.

ירדנה פלאוט: לא יודעת מי אמר את זה.

גדעון עזרא: השרה לאיכות הסביבה אמרה את זה.

ירדנה פלאוט: בסדר, השרה אמרה את זה, אבל המתכננים אמרו את זה?

גדעון עזרא: לא יודע.

יהודית נאות: הבעיה היא שאנחנו על בסיס נתונים לא אחיד ולא מדויק.

גדעון עזרא: אני קורא למשרד התשתיות הלאומיות להודיע ברבים ולציבור שהוועדה של משרד התשתיות תהיה מוכנה לשמוע הצעות אחרות, כמו: ההצעה הזאת, עד תאריך כזה וכזה.

גדעון עזרא: אחרי שהיא תשמע את ההצעות, שיבואו לממשלה ויגידו מה האלטרנטיבה.

ירדנה פלאוט: זה לא משרד התשתיות.

גדעון עזרא: אי אפשר ככה לנהל מדינה, כשאחד זורק את הכדור לשני.

גדעון עזרא: גברת ירדנה פלאוט, אם את לא יודעת להתייחס להצעה של פולישוק, אני לא חושב שזה רציני.

גדעון עזרא: אם את אחראית לנושא הזה, איך את לא יודעת?

ירדנה פלאוט: זה לא עניין שאני לא יודעת.

ירדנה פלאוט: זאת הצעה שצריכה להגיע למדען המשרד.

גדעון עזרא: תשלחי אותו למדען.

ירדנה פלאוט: אני לא שולחת אותו, הוא הלך לכל המקומות שהיה צריך ללכת, והוא לא קיבל תשובות, למה - אני לא יודעת.

גדעון עזרא: את אומרת שבדקתם 25 מקומות.

ירדנה פלאוט: חלופות.

גדעון עזרא: אז תבדקו 30 חלופות.

ירדנה פלאוט: אז בדקו 30 חלופות.

גדעון עזרא: תדעי לך שאי אפשר לקבל החלטה טובה, אם אין לך כל החלופות.

ירדנה פלאוט: אני רק רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם.

ירדנה פלאוט: זאת מועצה ארצית, זה לא משרד התשתיות הלאומיות.

דוד אזולאי: נשאלה פה שאלה.

דוד אזולאי: אדם הציג פה חידוש לא רגיל והמצאה גדולה.

דוד אזולאי: מדוע שאת כמרכזת הנושא במשרד התשתיות הלאומיות לא תפני את תשומת הלב של הגורמים המוסמכים במשרד לשמוע את האיש הזה?

ירדנה פלאוט: בוודאי שאני אפנה, אבל שמעו אותו.

דוד אזולאי: מה זה שמעו אותו?

דוד אזולאי: שמעו אותו ולא עשו דבר.

ירדנה פלאוט: צלי פולישוק עבד בחברת תשתיות, נפט ואנרגיה, והוא בטוח העביר את זה לכל גורמי המשרד, למדען הראשי ולאנשים שעובדים בזה.

ירדנה פלאוט: אני לא יודעת מה ענו לו, אבל אני אבדוק הכל.

דוד אזולאי: אני אוכל לבקש ממך שאחרי שתבדקי מה ענו לו, תעבירי את התגובה גם אליי?

ירדנה פלאוט: בהחלט.

דוד אזולאי: תודה רבה.

גדעון עזרא: אנחנו צריכים להתייחס יותר מאשר להצעה הקונקרטית, לנוהל הבלתי תקין של עבודת הממשלה.

יהודית נאות: לדורותיה.

גדעון עזרא: האזרח במדינת ישראל צריך לדעת שיש לו ממשלה, שמעבר לדיבורים גם יודעת לעשות דברים אופרטיביים.

גדעון עזרא: אם זה לא יהיה המצב, אנחנו נלך מדחי לדחי ולא נצא מלבנון עוד 200 שנה.

גנדי ריגר: כבר שמענו הכל, ואני מסכים עם כל מה שאמר חבר הכנסת יחזקאל וכל שאר חברי הכנסת.

גנדי ריגר: אני לא מבין למה העבירו פה החלטה להעביר ממקום מסוכן למקום לא פחות מסוכן.

גנדי ריגר: אם כך זה יוצא, אנחנו לא יכולים להגיד שיש החלטה, כי אין החלטה.

גנדי ריגר: אנחנו צריכים להגיע להחלטה חשובה, לשמוע הכל, ולהחליט מה שצריך להחליט, כדי שלא תהיה סכנה, כפי שאנחנו שומעים היום מכל הצדדים.

יהודית נאות: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת גדעון עזרא, אני רוצה לומר שזאת לא ממשלת ישראל הנוכחית, אלא לדורותיה.

יהודית נאות: אני מרגישה פה איזו מן הרגשה שאנחנו מעין ועדת שימוע לחוסר תיאום ולחוסר עשייה למציאת חלופות אמיתיות.

דוד אזולאי: הבעיה שהממשלה לא שומעת את האנשים.

יהודית נאות: נראה לי מאד תמוה, שכאשר ישנה הצעה - ויתכן שעל פניה צריך לזרוק אותה מטעמים מקצועיים, ואף אחד מחברי הכנסת כאן לא נבחר על סמך היותו גיאולוג מוסמך - אין תשובה עניינית לא ברמה ש"לא הסתכלנו", אלא מדוע לא או מדוע כן, וכן מבחינת השוואת עלויות.

יהודית נאות: נראה לי שהעסק הזה חובבני, וכל אחד יכול לזרוק את זה לפתחו של משרד אחר, אבל אם יש גוף שנקרא ועדת שרים לענייני SOMETHING, הם היו צריכים לקחת את זה כל אחד לחוד וכולם ביחד.

יהודית נאות: זאת ממשלת ישראל לדורותיה, ואני מרגישה שזה ממש מקומם אותי.

יהודית נאות: אין להגיד שזאת המועצה הארצית לתכנון ובנייה, וזה שר הפנים וזה שר התשתיות הלאומיות.

יהודית נאות: אגב, זה היה אותו שר.

יהודית נאות: היום הוא שר התשתיות הלאומיות, אבל הוא היה שר הפנים, אז לפחות אחד היה צריך לדעת על זה, בין אם בממשלה הקודמת ובין אם בממשלה הנוכחית.

דוד אזולאי: הוא פעם פעל בכובע אחד ופעם שנייה בכובע שני.

יהודית נאות: לא חשוב, אז מה?

יהודית נאות: אז בדרך למשרד הוא זרק את העסק?

יהודית נאות: זה גם לא מעניין אותי איזה שר.

מיכל איתן: במשרד הפנים זה נמצא עכשיו בבדיקה.

יהודית נאות: אז איך אפשר בכלל לדון בתמ"א 32 לפני שנבדקת החלופה, שאולי היא המענה ואז לא צריך את תמ"א?

יחזקאל לביא: זה חלק מהתהליך של בדיקת התמ"א.

יהודית נאות: אני ממש שמחה ששבע שנים לא בודקים חלופות וישנם אנשי מקצוע בשטח.

יהודית נאות: מר צילקר - רציתי לומר לך, ורק בגלל זה ביקשתי את רשות הדיבור - אני לא סבורה שאם הפתרון יימצא באשדוד, הוא צריך להיקנות במחיר של בית חולים או כביש.

יהודית נאות: אם אשדוד זקוקה לבית חולים וראויה לבית חולים, היא צריכה לקבל את זה בזכות ולא בחסד ולא בתמורה להיותה פח אשפה.

יהודית נאות: אני זוכרת שכל פעם שהיו מגיעים לחיפה רעיונות מהסוג הזה, תמיד העליתי במועצת העיר את הרעיון שצריך לפנות לראש עיריית חדרה ולשאול אותו מה קרה לפארק חדרה הידוע והמהולל.

יהודית נאות: יש לו כל הצרות, אבל הוא לא קיבל מזה דבר.

יהודית נאות: הסיפורים הם בדיוק אותו דבר, ולכן אני מציעה ללמוד מניסיונם של אחרים ולא להיות נאיביים.

יהודית נאות: אני בוודאי מסכימה עם אנשי ראשון לציון, שמה שאיננו ראוי לאנשי רמת אביב, איננו ראוי גם לאנשי ראשון לציון, וכנ"ל אני מניחה שבסופו של דבר, כאשר זה יהפוך לריאלי, זה יקרה באשדוד.

יהודית נאות: ועל אחת כמה וכמה באשדוד שיש לה המצוקות שלה, לא הייתי מוסיפה עוד פגם תדמיתי לעיר שבמילא מתמודדת עם מספר העולים הרב ביותר בארץ.

דוד אזולאי: בצורה מכובדת.

יהודית נאות: עכשיו אני מגיעה לתכל'ס.

יהודית נאות: אנחנו כוועדת הפנים ואיכות הסביבה אמורים לשמוע, אבל בסופו של דבר, מישהו אחר מקבל את ההחלטה, ומה שנשאר לנו היום זה בעצם להצביע בפני הגורמים שאולי לא עשו את כל שיעורי הבית.

יהודית נאות: כך אני חשה, ואני מצפה שבעוד חודש או חודשים ידווחו לנו - כפי שמקובל - ויאמרו מה היתה תוצאת הבדיקה היסודית יותר ומה הן החלופות, כדי שנוכל להתייחס אליהן יותר ברצינות.

יהודית נאות: אני מרגישה שאין עוד חלופה אמיתית.

צבי צילקר: קרה דבר נפלא היום, ומסתבר שאני לא חכם מאחרים.

צבי צילקר: כשאמרתי שאני רוצה לשמוע, אמנם בעיר זה התקבל בצורה מאד לא טובה וגם בקרב חבריי, אבל אתם עשיתם דבר נפלא, אתם אמרתם: אנחנו רוצים לשמוע.

צבי צילקר: מתוך שמיעה כזו, התבררו כמה דברים.

צבי צילקר: קודם כל, שעם כל הכבוד לצילקר - אני מייצג אותו - אשדוד נבדקה לפני ולפנים, ולא ניתן להקים שם כל מה שרוצים להקים.

צבי צילקר: במילים אחרות, יכולנו לא לבוא לפה, חבל היה על הזמן, ואין מה לשמוע ואין מה להשמיע, ואיך אומרים?

צבי צילקר: כל המריבות שלי עם כל העיתונאים היו מיותרות.

צבי צילקר: אני חושב שצריך לשמוע את כל הצדדים.

צבי צילקר: היחיד שהצליח לשחרר 1,300 דונם זה צבי צילקר עם רבין בשקט בלי מהומות ובלי הפגנות.

צבי צילקר: זה זכור לטוב, שכן מהבחינה הזאת הוא עשה שירות לאשדוד.

צבי צילקר: כדאי שהדברים ייאמרו לזכותו.

צבי צילקר: כפי ששמענו, אשדוד סובלת ממספיק בעיות, ואנחנו אוהבים לשמוע את כל הצדדים, לפחות בצורה המקצועית.

צבי צילקר: אז קודם כל שמעתי שאשדוד נבדקה ואין מה לדבר יותר על אשדוד.

צבי צילקר: אז אולי אשדוד לא תעלה על הפרק.

צבי צילקר: שמענו שיש פתרון טכנולוגי.

צבי צילקר: נאמן עליי חבר הכנסת יחזק

צבי צילקר: אל שהוא לא זרק סתם דברים באוויר, כי יש סיכונים בתל-אביב.

צבי צילקר: שמענו על פתרון ביבשה.

צבי צילקר: דרך אגב, היום אנחנו מוצאים את הגז במעמקי הים.

צלי פולישוק: זה לא אותו גז.

צבי צילקר: אבל יכול להיות שבמרחק של 200 מטר מהחוף יש לנו 50 מטר מים ו50- מטר קרקע, אתה אומר שלא?

צבי צילקר: אז לא, אני לא יודע.

צבי צילקר: אבל שמענו לפחות עוד שני פתרונות, שאינם אמורים לפגוע באוכלוסייה ובאפשרויות של התפתחות אותן ערים.

צבי צילקר: אני חושב שכדאי לבדוק אותם ברצינות, ואם צילקר אמר "נשמע", לא קרה שום אסון בכך.

צבי צילקר: אני מבקש מהוועדה, שמאחר שהפרשה הזאת תיגמר איכשהו, נחזור ונדון באשדוד ובסיכונים הקיימים: על הכביש שיפתור את תובלת הגז ועל המיגונים של פי-גלילות הקיים, כי הסיכונים האלה עדיין קיימים.

צבי צילקר: אני לא מדבר על היום, אלא על הפעם הבאה.

דוד אזולאי: זה נושא בפני עצמו.

דוד אזולאי: בוא לא נערב שמחה בשמחה.

דוד אזולאי: יש לך נציגות, והיא תפנה בעניין.

דוד אזולאי: תאמין לי שלא נזלזל באף פנייה של אף אחד.

יהודית נאות: אני מזכירה גם את ג'למה וקריית אתא באותה הזדמנות חגיגית.

צבי צילקר: רק שלא ישתמע באיזשהו מקום שצילקר אמר כן, כי זה מפחיד אותי.

דוד אזולאי: מר עוזי קרלן, שהוא מומחה בנושא גז.

עוזי קרלן: אני לא מומחה.

עוזי קרלן: אני נציג ראשון לציון בוועדת ההיגוי של ראשון לציון בנושא הגפ"מ.

עוזי קרלן: אני רוצה להעיר כאן כמה עובדות.

עוזי קרלן: כאשר דובר על בדיקת 30-20 חלופות, מה שנבדק אז לפני שבע שנים - שזה בכלל היסטוריה - זאת האפשרות לאגור 12,000 טון גז, והנקודה הזאת היא חשובה.

עוזי קרלן: מדוע נבדקו 12,000 טון?

עוזי קרלן: כי אז עוד לא היתה רשות פלסטינית וחשבו שצריכים לספק לה גז.

עוזי קרלן: אני מחזיק כאן מסמך של משרד התשתיות הלאומיות, האומר שהמתקן הזה שרוצים להקים כביכול בשפד"ן מיועד רק לתושבים, לא לתעשייה.

עוזי קרלן: התעשייה צורכת כ60%- מהגפ"מ.

עוזי קרלן: הועלה כאן העניין שנמצא גז טבעי, ואז חלק מהגפ"מ ישמש את התעשייה.

יהודית נאות: כן, אבל איפה יוחזק ה60%-?

עוזי קרלן: ה60%- נמצא אצל היצרנים ונשלח ישר לתעשייה, הוא לא מאוחסן.

עוזי קרלן: הוא נשלח מחיפה, הוא נשלח מאשדוד, והוא מקצא"א, המתקן החדש שהתחיל לפעול רק השנה.

יהודית נאות: אז באיזה סדר גודל אתה מדבר על ה40%-?

עוזי קרלן: אני מדבר על סדר גודל שמשרד התשתיות הלאומיות אומר.

עוזי קרלן: המסמך שאני מחזיק בידיי אומר שבשנת 2010 - שזאת שנת היעד, שהיתה כביכול עבור 12,000 טון שנבדקו החלופות - צריך לאחסן עבור הפלסטינים 170,000 טון צריכה שנתית, ועבור הצריכה של גוש דן אזור ישראל 170,000 טון.

עוזי קרלן: רבותיי, היום הפלסטינים לא לוקחים גרם אחד מפי-גלילות, ששם יש תכולה של 2,500 טון.

עוזי קרלן: כל הגז יוצא לפלסטינים על ידי חברה אחת דור גז, שהיא מעבירה את זה ישר למתקני האחסון.

עוזי קרלן: בעזה יש 1,000 טון, בגדה יש 1,500 טון.

עוזי קרלן: גרם אחד לא מאוחסן.

דוד אזולאי: מאיפה היא מוציאה את הגז?

עוזי קרלן: הם קונים את זה מחברה שנקראת דור גז, שיש לה בלעדיות.

דוד אזולאי: אבל איפה מאחסנת את זה חברת דור גז?

עוזי קרלן: היא לא מאחסנת, היא לוקחת את הגז מהיצרן בחיפה, שזה מפעל הזיקוק בחיפה, והיא לוקחת את הגז מיצרן הגז באשדוד, והשנה היא התחילה לקחת גם מקצא"א שרק השנה התחילה לייבא והקימה מתקן באשקלון של 1,500 טון.

עוזי קרלן: המתקן הזה בכלל לא מופיע בתוך תמ"א 32, לא התייחסו לנפח שלו, ושמענו כאן שלאור זה שהוחלט להגדיל את הנפח באשקלון מ1,500- ל4,500- טון, משרד התשתיות הלאומיות עומד לבדוק אם אפשר להקטין את כמות האחסון.

עוזי קרלן: אני תומך בהחלט במה שאמר חבר הכנסת יחזקאל, לא צריך בכלל אחסון, צריך לבטל את פי-גלילות בתל-אביב, כי זאת סכנה, ולא צריך להעביר את הסכנה למקום אחר.

עוזי קרלן: מבחינה מקצועית, לא צריך להקים מתקן כזה, כי אנחנו לא נאחסן לפלסטינים גרם אחד של גז, והכמות המחושבת 12,000 טון, מחושבת 50% לפלסטינים.

עוזי קרלן: דנו בהצעתו של צלי פולישוק.

עוזי קרלן: נפגשתי עם מנכ"ל חברת גז מהגדולות בארץ, והוא אמר:

עוזי קרלן: אני הולך להקים מתקן מהסוג שדיבר עליו צלי פולישוק, כי אני עובד עם חברה צרפתית גדולה ולא רוצה לעבור לראשון ציון.

עוזי קרלן: למה זה לא נבדק?

עוזי קרלן: מפני שהמערכת נכנסה עם הראש בקיר, והיא לא חושבת לא ימינה ולא שמאלה.

עוזי קרלן: לא בדקו את הצעתו, מפני שהוא היה מעכב להם את הבדיקות.

עוזי קרלן: אמרו לצלי פולישוק: אל תבזבז לנו את הזמן, אנחנו ממהרים, אנחנו צריכים לאשר את העברת פי גלילות לראשון לציון, שתושביה יהיו הקורבן.

עוזי קרלן: אני אומר שההצעה שלו היא ריאלית, מפני שאחת החברות הגדולות בארץ בודקת זאת.

עוזי קרלן: שמעתי זאת לא דרכו, אלא שמעתי זאת מהמנכ"ל.

עוזי קרלן: אני מבקש שהעניין יובא לבדיקה אמיתית.

עוזי קרלן: כשישבנו במשרד התשתיות הלאומיות אמרו הנציגים שזאת החלטה של הממשלה האם נאחסן גז לפלסטינים או לא, אבל הם לא רוצים את זה בכלל.

עוזי קרלן: התמ"א צריכה להיבדק מחדש, ותמ"א 32 צריכה להיבדק כמו שצריך.

מיכל איתן: קודם כל, אני רוצה למחות על הדברים שנאמרו כאן על ידי מר עוזי קרלן.

מיכל איתן: המועצה הארצית, שהיא גוף התכנון העליון שדן בתכנית הזאת, שמעה את כל החלופות שהוצגו בפניה.

דוד אזולאי: כולל החלופה ששמענו עכשיו?

מיכל איתן: אמרתי שהחלופה הזאת הגיעה אלינו, היא נמצאת בבדיקה, והיא הועברה לצוות התכנון שלנו לבדיקה.

דוד אזולאי: מתי היא הגיעה אליכם?

מיכל איתן: קיבלנו אותה לאחרונה, בחודש-חודשיים האחרונים.

מיכל איתן: זה הועבר דרך שר הפנים אלינו, ואנחנו בודקים את זה.

דוד אזולאי: תוך כמה זמן את מעריכה שתוכלו לתת תשובה?

מיכל איתן: אני חושבת שבימים הקרובים.

יהודית נאות: איך אפשר לבדוק חלופה בלי - -

מיכל איתן: קיבלנו את המכתב.

מאשה ארושס: זאת כמעט בדיחה מה שאת אומרת.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך.

דוד אזולאי: אתם קיבלתם את ההצעה של פולישוק.

דוד אזולאי: אני מבקש לבדוק אותה ותוך שבועיים להעביר לו תשובה.

דוד אזולאי: מר פולישוק, אני מבקש שתחזור אליי, אם לא תקבל תשובה תוך שבועיים.

מיכל איתן: מלבד כל מה שפורט פה עד עכשיו לגבי בדיקת החלופות - זו היתה בדיקה מאד מעמיקה - עריכת סקר סיכונים ובדיקת כל ההשלכות הסביבתיות והבטיחותיות של הנושא, המועצה הארצית מעבירה את התכנית להערות הוועדות המחוזיות.

מיכל איתן: במסגרת התהליך הזה אנחנו שומעים הערות גם מהוועדות המקומיות.

מיכל איתן: נשמעו כל ההערות.

מיכל איתן: לא היה גוף שהשמיע הערות ולא נשמעו ולא נבדקו הטענות.

דוד אזולאי: כמה זמן זה נמשך?

מיכל איתן: זה נמשך הרבה זמן.

יהודית נאות: שנים.

מיכל איתן: ההליך של שמיעת הערות ועדות מחוזיות נמשך כשנה, והזמן הארוך שלוקח להעמיד את התכנית הזאת רק מעיד על כך שלכל אורך הדרך וגם בשלבים המאוחרים של התהליך, בכל פעם שהיתה חלופה נוספת והיו בקשות לבדיקה נוספת - והציעו לנו מספר חלופות - נערך דוח מקיף שבדק את האפשרות וההיתכנות למקם אתר לקליטת הגז במספר חלופות באשדוד.

מיכל איתן: חלופה אחת נמצאה ישימה, וזו חלופה בעורף הנמל.

צבי צילקר: לי לא ידוע מזה.

צבי צילקר: עורף הנמל זה המקום הכי מסוכן.

מיכאל רייף: עצוב מאד, משרד הפנים.

יחזקאל לביא: רגע, למה זה עצוב?

יחזקאל לביא: עם כל הכבוד, זה חלק מתהליך תכנוני שמצוי בחוק.

יחזקאל לביא: זה לא דבר שהוא אמורפי.

יחזקאל לביא: יש חוק התכנון והבנייה 1965, שהוא קובע שלמועצה הארצית ישנן סמכויות לפעול על פיו, והמועצה הארצית פועלת על פי החוק הזה.

יחזקאל לביא: היא בודקת כל מיני חלופות, כשהיא לא חייבת לדווח לאף אדם על הבדיקה.

יחזקאל לביא: אף אחד לא מוכן לתת לה קרדיט על עצם העובדה שהיא בודקת, אבל על זה שמישהו אחר לא יודע שהיא בדקה - תוקפים.

מיכאל רייף: כמה זמן?

יחזקאל לביא: יש תהליכים שחייבים לבצע, זה לא מהיום למחר.

צבי צילקר: אם זה נפסל, חבל על הזמן.

הדס שכנאי: הגעתי לכאן כנציגת ציבור מטעם הירוקים, כי התרכזו אצלנו הרבה מאד פניות, כמובן מהרבה מאד אזרחים מודאגים.

הדס שכנאי: אני מברכת על התכנסות הוועדה כדי לדון בנושא כל כך חשוב.

הדס שכנאי: ההרגשה שלי אחרי ששמעתי את רוב הדיון, היא שבעצם מדברים כאן בכמה קולות.

הדס שכנאי: משרד מסויים אומר דבר אחד.

הדס שכנאי: משרד מסויים אומר דבר אחר, ויש כאן איזושהי הרגשה שבסופו של דבר כאשר אני רוצה לצאת מכאן החוצה ולדווח לציבור - או לפחות להגיד תשובות לעצמי לגבי מה יוצא מכל הסיפור הזה - אני באיזשהו מקום קצת מבולבלת.

הדס שכנאי: אם יורשה לי להציע הצעה, יש כאן כמה גופים שלכל אחד מהם איזושהי נגיעה לעניין.

הדס שכנאי: אם אפשר, צריך להקים איזושהי ועדה בין משרדית תוך הגדרת יעדים של זמן, שתגיע להחלטות עקרוניות.

הדס שכנאי: אולי יציגו שתיים-שלוש חלופות בפני הציבור ובפני הוועדה, ואז יגיעו להחלטה סופית, כי הנושא הזה קריטי.

הדס שכנאי: באמת, חיי אדם בסכנה.

הדס שכנאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אחרונת הדוברים - מתכנתת מחוז המרכז.

רננה ירדני-גולן: אני מוותרת על זכות הדיבור.

יחזקאל לביא: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

יחזקאל לביא: על פי תקנון עבודת הממשלה, כאשר ועדת שרים מאשרת דבר כלשהו ומקבלת החלטה לגביו, ישנה תקופה של שבועיים ימים שבה רשאים שרים אחרים בממשלה לערער על ההחלטה, ואם לא נתקבל ערעור, ההחלטה תקפה כהחלטת ממשלה.

יחזקאל לביא: הדברים האלה הודגשו בפני הבג"צ, שהיה ערר של שר האוצר וכתוצאה מכך החלטת ועדת השרים לענייני פנים ושירותים שנתקבלה, לא קבילה כהחלטת ממשלה.

יחזקאל לביא: היא נתקבלה, אבל היא לא קבילה כהחלטת ממשלה.

יחזקאל לביא: ואשר על כן, אין לה שום תוקף סטטוטורי.

ירדנה פלאוט: בקשר להצעתו של צלי פולישוק, יש כאן שתי בדיקות.

ירדנה פלאוט: יש בדיקה טכנולוגית האם זה בכלל אפשרי, ויש לנו לשם כך אגף של המדען הראשי.

ירדנה פלאוט: אני אברר אם זה נבדק.

ירדנה פלאוט: רק אחרי שנעשתה הבדיקה הטכנולוגית ואומרים לאנשי התכנון - אני אמונה על התכנון וכן אנשי משרד הפנים - שהם יכולים לצאת לדרך, הולכים לחפש אתר.

ירדנה פלאוט: אחרת, לא מחפשים.

יהודית נאות: על זה אנחנו מדברים, על הבדיקה הטכנולוגית.

דוד אזולאי: אני מבקש לגשת לסיכום הדיון: א.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לכל הגורמים לבדוק אפשרות לביזור האתר במצבורים הקיימים בארץ.

דוד אזולאי: ב.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת למשרד הפנים ולמשרד התשתיות הלאומיות לבוא בדברים עם ראש עיריית אשדוד.

צבי צילקר: בקשר למה?

דוד אזולאי: אני מתייחס לדברים של ראש העיר.

אילן גילאון: אבל ראש העיר לא אמר את זה.

דוד אזולאי: אני רוצה להוציא את האפשרות הזאת.

דוד אזולאי: אתה בעצמך היית אתנו בסיור.

אילן גילאון: לא, לא הייתי.

אילן גילאון: אני מראש חותם על מה שאנשי ראשון לציון אמרו בלי להיות בסיור.

דוד אזולאי: מכיוון שלא פעם נשמעה הטענה של אשדוד, אני רוצה שמשרדי הממשלה יזמינו את ראש העיר, ישמעו אותו, הוא יגיד את דברו, ובזה נגמר העניין.

דוד אזולאי: פעם אחת ולתמיד צריך להוריד את זה מן הפרק.

דוד אזולאי: אני ממשיך בסיכום: ג.

דוד אזולאי: הוועדה תומכת במאבקם של תושבי ראשון לציון כנגד כל הגורמים המנסים להעתיק את האתר לראשון לציון, בשל הסכנה המרחפת על התושבים.

דוד אזולאי: ד.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת למנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות לרכז את כל הנושא של העתקת אתר פי גלילות וליזום הקמת מינהלה, המורכבת: ממטה מתאם, משרדי ממשלה, ראשי ערים וגורמים מקצועיים, ולהגיש מסקנות מקצועיות תוך חודשיים לוועדה.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לגורמים הנוגעים בדבר להזמין את החברה ד.א.

דוד אזולאי: מנהרות ולשמוע את ההצעה שהיא מציעה, שנשמעת הצעה יצירתית.

גדעון עזרא: אני מציע שהוועדה תעביר את הנושא לוועדה לביקורת המדינה, שתבדוק את הברדק הזה.

דוד אזולאי: אם אחרי חודשיים לא נקבל תוצאות, אז אעשה את מה שאתה אומר.

אילן גילאון: אבל ארבע שנים אחורה.

דוד אזולאי: כן, בהחלט.

יהודית נאות: שיבדקו מה היתה הבדיקה המקצועית.

ירדנה פלאוט: תוסיף שמשרד הביטחון יפנה את הקרקע באשדוד.

דוד אזולאי: שמנכ"ל משרד התשתיות הלאומית יזמין את נציגי משרד הביטחון.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.