ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 12, 1999-10-04 12:30

דוד אזולאי: אני פותח את הישיבה.

דוד אזולאי: אני קודם כל מקדם בברכה את כל השיח'ים ואת כל המכובדים, ובראשם את השיח' מואפק טריף וראשי הרשויות.

דוד אזולאי: הישיבה הזאת היתה אמורה להתקיים עוד בתקופת החגים, אבל לצערי הרב, בגלל אי הבנה, היא נדחתה.

דוד אזולאי: התפללתי שאולי אחרי החגים לא נצטרך לקיים את הישיבה הזאת.

דוד אזולאי: כנראה שלא התפללתי מספיק טוב ושהתפילה שלי לא נתקבלה.

דוד אזולאי: לצערנו הרב, אנחנו נמצאים כאן ומקיימים דיון על המצב הקשה ברשויות הדרוזיות.

דוד אזולאי: אני יכול להגיד לראשי המועצות שהיו פניות - כמעט ללא יוצא מן הכלל - מכל סיעות הבית לקיים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אני שמח שאני מקיים את הדיון הזה, רק חבל מאד שנבצר ממנכ"ל משרד הפנים להשתתף איתנו היום בדיון בגלל מחלה.

דוד אזולאי: אבל אני מבטיחכם נאמנה שלא נוותר בעניין הזה, גם המנכ"ל יבוא, ואם צריך, נזמין גם את השר, כי אני חושב שהנושא מאד חשוב.

דוד אזולאי: מדובר על הסכם עם ראשי הרשויות הדרוזיות, הסכם שעומד להסתיים עוד בשנה זו.

דוד אזולאי: חלקו הנכבד, לצערי הרב, לא מומש, וכתוצאה מכך ישנה התמרמרות רבה בקרב העדה הדרוזית.

דוד אזולאי: כתוצאה מכך יש רשויות שצברו גירעונות ורשויות שטרם שילמו אותם.

דוד אזולאי: אני לא בא לנחם כאן אף אחד, אבל שתדעו שישנן היום רשויות אחרות, מלבד הרשויות הדרוזיות, שגם אצלהן המצב קשה, שגם אצלהן הגירעונות גדולים וגם שם עדיין לא שילמו משכורות.

דוד אזולאי: לכן, בואו ניקח את הדברים בפרופורציות הנכונות.

סאלח טריף: אני קודם כל מודה ליושב ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת דוד אזולאי, שכננו הטוב מעכו וחבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה גם בקדנציה הקודמת, על שיזם וקיים את הדיון הזה.

סאלח טריף: אני מצר על כך שלא נמצאים כאן שר הפנים, נציג בכיר של משרד האוצר ואחרים שצריכים להיות עמנו בדיון החשוב הזה.

סאלח טריף: אני חושב שמן הראוי היה שדיון שנערך בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, אמנם בתחילת המושב - יש היום דיון מדיני בכנסת - אבל בנושא כל כך חשוב, כשראשי רשויות שובתים קרוב לחודש ימים ומקיימים הפגנה רצופה באוהל מחאה מול משרד ראש הממשלה, שההתייחסות תהיה שונה, שההתייחסות תהיה אחרת ויותר רצינית.

סאלח טריף: אני מבין שיש בעיות ברשויות המקומיות.

סאלח טריף: הן לא חדשות, הן היו כל הזמן, אבל היה צעד היסטורי שהוחל בזמנו של יצחק רבין של תכנית רב שנתית, חמש שנתית, והיה הסכם חשוב מאד, שאנחנו קיווינו - ואנחנו עדיין מקווים - שכל ממשלות ישראל תעמודנה בו.

סאלח טריף: ההסכם הזה קבע שבמשך חמש שנים יהיה פרוייקט של פיתוח וגישור על פערים במגזר הדרוזי ובמגזר הצ'רקסי.

סאלח טריף: לשם כך היה תקציב, והתקציב הוגדר.

סאלח טריף: קיווינו ששום משרד ממשלתי ושום פקיד ממשלתי לא ינסה לא לתכמן ולא לגרוע באגורה אחת או בשקל אחד מכל תקציב שהיה צריך להיות מועבר לרשויות הדרוזיות.

סאלח טריף: לדאבוננו, זה לא היה כך.

סאלח טריף: ראשי הרשויות יידעו להסביר את זה יותר טוב ממני, אבל זה ידוע לכל שמתוך סכום של מיליארד ו70- מיליון שקל שהיה בזמנו בסיס לתכנית הזאת, ניתן רק חלק.

סאלח טריף: היום הפער של קרוב ל120- מיליון שקל חובות של משרדי הממשלה השונים כלפי הרשויות, כשמדובר בערך על 13 רשויות, הוא בהחלט סכום מכובד מאד, שיכול לסייע לרשויות לצאת מהמצוקה שבה הן נמצאות.

סאלח טריף: אני מדבר על פער של השנים הקודמות של 120 מיליון שקל, כשאני יודע שמשרד האוצר מכיר בחלק גדול מהסכום הזה.

דוד אזולאי: אם הוא מכיר, למה הוא לא מעביר?

סאלח טריף: זאת שאלה נכבדה, והשאלה הזאת נזרקת לחלל האוויר, משום שאתה מכיר את נציגי משרד האוצר.

סאלח טריף: הם אינם ממהרים להעביר כספים, גם בפינתך היפה בחינוך התורני וכן הלאה.

סאלח טריף: דיברנו על תקציבים מוגדלים.

סאלח טריף: אנחנו תובעים שהתקציבים המוגדלים האלה יועברו.

סאלח טריף: אנחנו מדברים על כך שכל עיכוב שהיה השנה בהעברת תקציבים או בהעברת הרשאות - שהן למעשה תקציבים לרשויות - פשוט נעשה בזדון, כדי להעביר תקציבים משנה הזאת לשנה הבאה, כדי ש"ירוויחו" עוד שנה; ואולי מישהו נהנה מזה שיש שנת מעבר של בחירות באמצע ושיש חילופי שלטון, אבל למעשה הרשויות "שקועות".

סאלח טריף: אי אפשר להפסיק עבודה, שהחלה בפרוייקט מסויים בשנת 1999 ולהגיד לקבלן: תפסיק לעבוד ובשנה הבאה תמשיך, כי התקציב יועבר בשנת 2000.

סאלח טריף: לא אטפל בשום בקשה של הממשלה - אני משוכנע שכולכם תסייעו לי - אם זה בוועדת הכנסת או בוועדות אחרות - והן יומיות, לא רק שבועיות - אם לא יעמדו בהתחייבויות כלפי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות.

סאלח טריף: אני מודיע לכם שאני עומד לפנות היום לשר האוצר, שיהיה לו ברור חד משמעית שאני תובע שקודם כל יישב עם ראשי הרשויות, היום ולא מחר.

סאלח טריף: אני מבקש מחבריי ראשי הרשויות שבימים הקרובים בשבוע הזה נעשה מאמץ אדיר ביחד כדי להבהיר לשר האוצר, לשר הפנים, לממשלה כולה וגם לראש הממשלה שתביעותינו קודם כל צודקות, אנחנו לא מבקשים דברים נוספים.

סאלח טריף: כל הגירעון של הרשויות האלה, שעיקרו נובע מפיגור בהעברת תשלומים לפיתוח - ולא יעזרו אמתלות הממשלה - לא מגיע לגירעון של עירייה אחת שאני מכיר, קטנה ולא גדולה או בינונית.

סאלח טריף: לכן, הפתרון הוא לא בשמיים.

סאלח טריף: אנחנו מאד מבקשים שבימים הקרובים בשבוע הזה כל משרדי הממשלה יעבירו את התקציבים, ואני מאד מקווה היום שיושב ראש הוועדה וגם חברי ועדת הפנים ואיכות הסביבה ייצאו בהחלטות חשובות לממשלה, כדי שיונחו גם על שולחנו של שר האוצר.

סאלח טריף: כך יידע שיש כאן חזית אחת גדולה שתומכת במאבקם של ראשי הרשויות, ושהפתרון צריך להינתן לפני ההפגנה המתוכננת.

סאלח טריף: אני מאד חושש מההפגנה הבאה, ואני לא אומר את זה בנימת איום, אלא בנימה של הכרת העובדות בשטח.

סאלח טריף: ההפגנה שיכולה להתקיים בשבוע הבא ביום ראשון, יכולה להיות הפגנה קשה מאד לכולנו, ואני מאד מבקש למנוע אותה.

סאלח טריף: אני מאד מודה לך, אדוני היושב ראש.

איוב קרא: ראשית כל, אני רוצה לברך את השיח'ים שהגיעו מכל הכפרים הדרוזיים לוועדה שאני חבר בה, ושיחד איתם הבאנו לקיום דיון כזה.

איוב קרא: אני מברך את ראשי הרשויות הדרוזיות.

איוב קרא: אני מברך את חברת הכנסת הראשונה במגזרנו, הגברת חוסניה ג'בארה, שהצטרפה לדיון.

איוב קרא: ראשית כל, אני רוצה לומר שהשביתה עד היום הזה עברה בשקט יחסי, ואני מודאג מהשקט הזה.

איוב קרא: אם חלילה ב10- בחודש תתקיים הפגנה ולא יפתרו עד אז את הבעיות, זה יביא למצב של קונפליקט שיהיה קשה לאחות אותו במשך שנים רבות.

איוב קרא: הכסף הזה שמגיע לרשויות המקומיות הוא כסף שמגיע להן.

איוב קרא: לא עושים להן טובה, זה דבר שנקבע במשך שנים.

איוב קרא: נשארו הכספים הנותרים בתכנית החומש, כפי שסוכם בזמנו.

איוב קרא: התכנית הזאת אמורה היתה להתחדש.

איוב קרא: ראש הממשלה הקודם כבר הכריז בירכא על חידוש תכנית חומש נוספת, ולא ציפינו שנבוא לבקש מה שנותר לנו בתכנית הקודמת שאושרה בכל המוסדות.

איוב קרא: לכן, קיים זלזול פראי באנשים מיוחדים, שאי אפשר לבוא אליהם באף טענה במדינה הזאת.

איוב קרא: ראשי הרשויות הדרוזיות הם היחידים שאי אפשר לבוא אליהם בטענות באף תחום ובאף כיוון.

איוב קרא: אי אפשר לתקוע אותם פה במשך חודש ימים מרחק עשר מטר ממרכז קבלת ההחלטות, ולא לבוא לאוהל ולשאול: מה שלומכם?

איוב קרא: זה דבר מדהים, והזלזול הפראי עוד יותר הוא שלא משתתף בישיבה הזאת שר, אפילו שר זוטר.

איוב קרא: ריבונו של עולם, אם היה קורה פה הדבר הקטן ביותר באזור, הרי היו רצים לשם עשרה שרים.

איוב קרא: עדה שלמה, 120,000 איש עומדים מאחורי הבחורים האלה שיושבים פה, ואף אחד לא שואל עליהם, זה לא מעניין אף אחד.

איוב קרא: זה דבר שלא יעבור לסדר היום.

איוב קרא: אני חושב שיש קונסנסוס מקיר לקיר מבחינה פוליטית, גם בעדה הדרוזית, גם במגזר הערבי וגם בעם ישראל בעניין הזה.

איוב קרא: אני קודם כל מבקש מחברי חבר הכנסת סאלח טריף להצטרף יחד איתי לשובתים ברגע זה.

איוב קרא: נצטרף לאוהל ונשבות יחד איתם.

סאלח טריף: אנחנו שובתים מההתחלה.

איוב קרא: לא, גם נשב איתם באוהל, לא רק נשבות איתם מורלית מרחוק.

איוב קרא: אני חושב שעלינו להצטרף אליהם ולשבות יחד איתם.

איוב קרא: אני חושב שעם ישראל צריך לבוא כל יום לבקר את האנשים האלה ולהזדהות איתם.

איוב קרא: עד היום לא ראיתי הזדהות משמעותית.

איוב קרא: זה היום הראשון שיש הזדהות ראויה לשמה, שבאו כמה חברי כנסת מכל הסיעות, ואני מברך על זה.

איוב קרא: אני מקווה, אדוני, שתקיים מהר מאד ישיבה נוספת, תוך יום-יומיים, ושתזמן אליה את שר הפנים, ואם יש צורך, את שר האוצר, אם לא יפתרו את הבעיה.

איוב קרא: חשוב מאד שלא נגיע להפגנה, כי ההפגנה שתתקיים תהיה הפגנה על דרך, לא רק על נושאים פוליטיים, וזה מדאיג אותי מאד.

איוב קרא: תעבירו ללשכת ראש הממשלה את המסר הזה.

איוב קרא: זאת מלחמה על דרך.

מופיד עמאר: חבר הכנסת אזולאי, אני מעריך אותך מאד.

מופיד עמאר: באת אלינו גם ביום הראשון של ההפגנה, ואחר כך שוב באת.

מופיד עמאר: אני מקווה שמה שנעשה כאן הגיע לאוזני אותם האנשים שמחליטים, ושהם יקבלו את ההחלטות הנכונות בזמן הנכון.

מופיד עמאר: אני לא רוצה לאיים כאן.

מופיד עמאר: חשוב מאד להבהיר את המצב הקיים.

מופיד עמאר: אנחנו לא רוצים ליצור בעיות, אנחנו רוצים לפתור בעיות.

מופיד עמאר: בשם כל החבר'ה אני רוצה למחות על היחס ועל הזלזול כלפינו.

מופיד עמאר: אני חושב שיחס הזלזול כלפינו ממשיך גם היום בישיבה הזאת, בכך שלא הגיע מנכ"ל של משרד הפנים או של משרד האוצר או שר כלשהו.

מופיד עמאר: לדעתי, זה בזיון שממשיך וזלזול בנו.

מופיד עמאר: אני רוצה לומר דבר אחד שעל כולם לדעת, אצל הדרוזים הכבוד הוא הדבר החשוב ביותר.

מופיד עמאר: הכבוד שלנו נרמס בחודש הזה.

מופיד עמאר: אנחנו לא נרשה שזה יקרה.

מופיד עמאר: אני מתריע ואומר: עדיף וכדאי להתחיל להתייחס לדברים ברצינות, כדי שייפתרו הבעיות.

מופיד עמאר: לא באנו לכאן כדי להעביר זמן.

מופיד עמאר: אם לא היה צריך, לא היינו באים לכאן.

מופיד עמאר: באנו לקבל את מה שמגיע לנו, לא באנו לבקש נדבות.

מופיד עמאר: הזלזול בנו ממשיך ויהיה פה פיצוץ.

מופיד עמאר: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.

מופיד עמאר: בשם כל החברים, אני מבקש שזה יגיע לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר.

מופיד עמאר: כדאי מאד ועדיף לפתור את הבעיה.

מופיד עמאר: שוב אני אומר, זה לא עניין של איום, פשוט מאד עד עכשיו "מרחנו" את הדברים, התחשבנו בחגים, אבל עכשיו צריך לפתור את הבעיה.

מופיד עמאר: הבעיה כואבת ונמשכת יותר מדי זמן.

מופיד עמאר: היחס כלפינו הוא לא יחס.

מופיד עמאר: מנסים לומר עוד מילה כאן ולקיים עוד שיחה כאן, אבל לא מדברים לעניין.

מופיד עמאר: בשם כל האנשים שיושבים כאן, אני רוצה לומר מה אנחנו רוצים.

מופיד עמאר: סך הכל אנחנו רוצים לממש את השוויון ולקבל את הזכויות שמגיעות לנו.

מופיד עמאר: נושא ראשון כולל את תכנית החומש שדיברנו עליה.

מופיד עמאר: היתה תכנית חומש לדרוזים.

מופיד עמאר: תכנית החומש הזאת באה על מנת להשוות את היישובים הדרוזיים ליישובים היהודיים.

מופיד עמאר: התוספת לא באה על מנת להשוות, כי גם אם נקבל את התקציב הזה לא נגיע לשוויון.

מופיד עמאר: בזמנו עשו סקר צרכים על ידי חברת משק וכלכלה, ונקבע סכום של 2.5 מיליארד שקל.

מופיד עמאר: אמרו: לא תספיקו להוציא את כל הכסף הזה, ונתנו מיליארד ו70- מיליון שקל ואמרו: תגמרו את חמש השנים ואחר כך יבוא ההמשך.

מופיד עמאר: אני מדבר על שר האוצר הנוכחי וגם על הממשלה הנוכחית.

מופיד עמאר: עכשיו אנחנו נמצאים בסוף שנת החומש, כאשר 120 מיליון שקל עוד לא קיבלנו עד שנת 1998.

מופיד עמאר: אני לא מדבר על שנת 1999, שלא קיבלנו את כל האשרות.

מופיד עמאר: אני לא מדבר גם על דברים שיש עליהם ויכוח, מלבד הסכום של 120 מיליון שקל.

ואמרתי לו: אנחנו קודם כל רוצים לסיים את הכל.

ואמרתי לו: אחר כך אנחנו רוצים תכנית המשך, סיום הפרוייקטים שבעשייה, פרוייקטים שעדיין לא התחלנו בהם וגם חייבים תכנית כלכלית שתפתור את הבטלה בכפרים שלנו.

ואמרתי לו: מדובר בעיקר בבנות ובבנים, היום חיילים משוחררים.

ואמרתי לו: אין לנו מה להגיד להם ומה להציע להם בכפרים.

ואמרתי לו: בואו תראו מה קורה אצלנו.

ואמרתי לו: כשיש בעיה באופקים, פותרים אותה.

ואמרתי לו: שם יש מפעל ויש 500 משפחות שמתפרנסות ממנו היום.

ואמרתי לו: אני לא בא בטענות, זה יפה מאד.

ואמרתי לו: אבל אף אחד לא "מסתכל" על הכפרים שלנו.

ואמרתי לו: אומרים לך משקיעים: זה לא מגיע וזה לא מגיע.

ואמרתי לו: אם רוצים, הכל יכול להגיע.

ואמרתי לו: הרי מספיק שיאמרו שיש הקלה במס הכנסה ומענקים למשקיעים.

ואמרתי לו: כך הם יבואו בריצה.

ואמרתי לו: בעלי הון רצו למצרים ורצו לירדן וסיכנו את חייהם כדי להרוויח, כך שהם יכולים להגיע גם לכפרים הדרוזיים אם הם רוצים.

ואמרתי לו: תכנית החומש צריכה להיות מעוגנת גם בתכנית כלכלית.

ואמרתי לו: נושא שני הוא כיסוי גירעונות בשוטף ובפיתוח באופן מיידי.

ואמרתי לו: יש כאן ראשי מועצות חדשים שמכהנים כבר שנה והם לא מצליחים לתפקד.

ואמרתי לו: עד עכשיו הם עוסקים בלסדר לזה גרוש או שני גרושים ומתי יקבלו את המשכורת שכבר ארבעה חודשים לא קיבלו ותכניות הבראה.

ואמרתי לו: ראש מועצה כזה מגיע למצב של ייאוש.

ואמרתי לו: האנשים שהצביעו עבורו נמצאים גם במצב של ייאוש.

ואמרתי לו: הוא עד עכשיו לא מצליח לעשות דבר, מתי יעשה?

ואמרתי לו: אני לא יודע מתי.

ואמרתי לו: לכן צריך לכסות את התקציבים.

ואמרתי לו: אני יודע שלפני הבחירות ואחריהן כיסו חוב של 50 מיליון שקל לכל מיני כפרים ועיירות.

ואמרתי לו: כל הגירעונות של הדרוזים היום מסתכמים ב150- מיליון שקל שוטף ופיתוח.

ואמרתי לו: אני לא מבין מה הבעיה.

ואמרתי לו: עכשיו נלך לשבת עם נציגי משרד הפנים בוועדות?

ואמרתי לו: אנחנו לא רוצים לשבת בוועדות.

ואמרתי לו: אנחנו רוצים שיהיה סיכום שקיים הסכום של 150 מיליון שקל, אחרת אין לנו מה לעשות בכפרים.

ואמרתי לו: יש דוחות, ויש להזרים את הכסף לפי הדוחות.

ואמרתי לו: עשו תכניות הבראה, אבל מה עשו?

ואמרתי לו: תכנית הבראה צריכה להבריא, אז אם היא לא מבריאה, מה זה שווה?

ואמרתי לו: לנו בכפרים אין הכנסות.

ואמרתי לו: אין לנו מפעלים.

ואמרתי לו: המצב הסוציו אקונומי אצלנו נמוך ביותר.

ואמרתי לו: אנשים לא מסוגלים לשלם את הארנונה ואין להם מה לאכול.

ואמרתי לו: מאיפה נביא הכנסות?

ואמרתי לו: תראו מה קורה עם חברות גבייה בכפרים, הן לא מצליחות לגבות.

ואמרתי לו: אין לאנשים מה לתת, הם אומרים: קח את הבית ותכניס אותי לבית סוהר, אין לי מה לשלם.

ואמרתי לו: אנחנו מדברים על דברים שקורים בשטח, ולא מדברים באוויר.

ואמרתי לו: לא די בנושא הגירעונות.

ואמרתי לו: צריך לראות את דוח סוארי.

ואמרתי לו: תכנית החומש גם היתה סיבה שנכנסנו לגירעונות האלה.

ואמרתי לו: מתוך מילארד ו70- מיליון שקל, הביוב עלה 130 מיליון שקל, וכל זה בהלוואות.

ואמרתי לו: אם פעם היתה הריבית 2% או 3%, היום הריבית היא 5%.

ואמרתי לו: זאת הלוואה לכל דבר, וזה עוד עומס מלוות על היישובים.

ואמרתי לו: את מה שהספקנו לעשות צריך לתחזק.

ואמרתי לו: אי אפשר לומר: קחו תבנו בניין, אבל מי יחזיק אותו?

ואמרתי לו: עם איזה כוח אדם ועם איזה ציוד?

ואמרתי לו: הגירעונות שהגענו אליהם היום הם דבר כואב.

ואמרתי לו: יש אנשים שאין להם מה לאכול, ואם הנושא הזה לא ייפתר, תהיה תסיסה בכפרים ויהיה רצח.

ואמרתי לו: אולי אני מגזים, אבל זה מה שיהיה.

דוד אזולאי: לא, אל תיסחף.

דוד אזולאי: אתה מדבר על מושגים של רצח, אז בוא נהיה זהירים.

מופיד עמאר: זה לגבי נושא הגירעונות.

מופיד עמאר: צריך למצוא פתרון לעניין הזה.

מופיד עמאר: לגבי התחשבנות עם רשויות, אין לנו בעיה להתחשבן עם כל רשות ורשות.

מופיד עמאר: אני אומר לנציג משרד הפנים שנמצא כאן, אין לנו בעיה להתחשבן עם כל רשות ורשות, אבל קודם כל צריך לשלם לנו ואחר כך להתחשבן במשך יומיים עם כולן ולא להתחיל למשוך את זה על פני שבוע.

מופיד עמאר: נושא נוסף שהוא חשוב, וזה גם לפי החלטת ממשלה משנת 1987, זו עדיפות לאומית לכל היישובים הדרוזיים.

מופיד עמאר: זה לא מתבצע עד היום, וצריך לקבוע עדיפות לאומית ליישובים הדרוזיים והצ'רקסיים.

מופיד עמאר: יש הרבה בעיות נוספות בעדה, שאי אפשר לפתור אותן עכשיו.

מופיד עמאר: צריך לקיים עליהן דיונים בוועדות.

מופיד עמאר: אנחנו לא אשמים שכל הדרוזים גרים היום בגליל ובכרמל בשמורת הטבע ובגנים לאומיים.

מופיד עמאר: הדרוזים לא יעברו לכפר דרוזי אחר ולא ליישוב אחר.

מופיד עמאר: הדרוזים רוצים להתפתח.

מופיד עמאר: יש בעיות של תכניות מתאר ושטחי שיפוט.

מופיד עמאר: יש הרבה בעיות, ואנחנו חייבים לפתור אותן.

מופיד עמאר: חייבים להקים ועדת מנכ"לים בין משרדית שתיקח על עצמה נושא-נושא ותפתור את כל הבעיות שבדרך.

מופיד עמאר: שלחנו מכתב, ואני חושב שהוא הגיע לכל השרים.

מופיד עמאר: עכשיו צריך לקבל החלטה, והוועדה צריכה לטפל בשאר הדברים.

מופיד עמאר: אני שוב אומר לסיכום שאנחנו לא מעוניינים להגיע להפגנה ב10- בחודש.

מופיד עמאר: אנחנו גם חוששים מזה, כי לא נוכל לשלוט על האזרחים שלנו.

מופיד עמאר: אני מאד מקווה שהמסר הזה יועבר אל מי שהוא צריך להגיע.

מופיד עמאר: הגיע הזמן שישמעו אותנו ויתנו את הפתרונות.

שיח' מואפק טריף: אני לא רוצה להאריך בדברים, אחרי מה שאמר מופיד עמאר.

שיח' מואפק טריף: אנחנו קודם כל מודים לידידנו חבר הכנסת דוד אזולאי ולכל חברי הוועדה, ומבקשים מהם שיעשו הכל ויירתמו למען פתרון הבעיה הזאת.

שיח' מואפק טריף: שיהיה ברור שכל העדה הדרוזית מלוכדת ומאוחדת מאחרי דבריהם ותביעותיהם של ראשי הרשויות.

שיח' מואפק טריף: אני חושב שזאת בושה למדינת ישראל ולממשלת ישראל שחודש ימים שובתים, ועד עכשיו אין פתרון לבעיות.

שיח' מואפק טריף: כולנו תקווה שנמצא פתרון, ושהממשלה תתייחס ברצינות לכל הדברים שנאמרו כאן.

שיח' מואפק טריף: תודה רבה.

גיורא רוזנטל: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הנוכחים ואת ראשי הרשויות הנכבדים, ולהודות ליושב ראש הוועדה על הכינוס הזה.

גיורא רוזנטל: אני חושב שזה מאד מצער שטיפול בנושא כל כך צודק, כמו שהועלה כאן בפירוט רב על ידי קודמיי, נעשה רק מתוך מצב של משבר ומתוך איומים על הפגנה, ואף אחד לא מצא לנכון מקודם לטפל בנושא כזה בדרך מסודרת וסבירה, אלא אחרי שראשי רשויות מבוזים במשך למעלה מחודש באוהל.

גיורא רוזנטל: כמעט אף אחד מאלה שמקבל החלטות לא ירד לשמוע טענות, שהן כולן טענות מוצדקות.

גיורא רוזנטל: מדובר בהחלטה שהממשלה החליטה מזמן, שהעדה הדרוזית צריכה להגיע לשוויון מלא במדינה עם שאר היישובים ועם שאר האוכלוסייה, וההחלטה הזאת פשוט לא ממומשת.

גיורא רוזנטל: נכון שהיה הסכם לגבי קידום התשתיות לחמש שנים, אבל ההסכם הזה היה הסכם שדיבר על כך שהוא צריך להביא יחד עם הסכם נוסף למצב שהתשתיות תהיינה זהות למה שיש במגזרים האחרים, ואין ספק שהמצב היום לא הגיע לכך.

גיורא רוזנטל: אני חושב שהמטרה היתה שכל חייל שחוזר היום לכפר מוצא היום הזדמנות שווה כמו כל אזרח אחר, גם בחינוך, גם בתעסוקה וגם במגורים וגם בשירותים שהרשות המקומית נותנת לו, ולזה אנחנו לא הגענו.

גיורא רוזנטל: ישנם כמה נושאים שהם מיוחדים לעדה.

גיורא רוזנטל: בסך הכל נכון אמר יושב ראש הוועדה שכל השלטון המקומי, כל הרשויות המקומיות נמצאות בקשיים.

גיורא רוזנטל: יש כמה דברים שהם ייחודיים למגזר.

גיורא רוזנטל: מעבר לנושא של פיתוח, יש נושא אחד שהמנהיגות ברשויות המקומיות כמעט כולה הוחלפה בקדנציה הזאת.

גיורא רוזנטל: תשעה ראשי רשויות חדשים מתוך 13.

גיורא רוזנטל: גם הם מצאו מציאות קשה, שלא היתה להם יד במציאות הזאת.

גיורא רוזנטל: הממשלה שאישרה סכום כסף של 200 מיליון שקל לעזור לרשויות החדשות, הקצתה בסך הכל - מתוך הסכום של 200 מיליון שקל - 9 מיליון שקל לדרוזים, כשרק ארבעה ראשי רשויות מתוך ראשי הרשויות החדשים קיבלו כספים.

דוד אזולאי: והעבירו את הסכום של 200 מיליון שקל?

גיורא רוזנטל: העבירו את כל הסכום של 201 מיליון שקל, מתוך זה 8.9 מיליון שקל בלבד לדרוזים, שהועברו רק לארבעה ראשי רשויות מתוך תשעה ראשי רשויות חדשים.

גיורא רוזנטל: אני לא יודע לפי איזה קריטריונים בדיוק זה חולק.

גיורא רוזנטל: נכון שזה חולק בשלהי תקופת הכהונה הקודמת.

גיורא רוזנטל: נושא נוסף שמכביד, מעבר למה שיש היום בכל השלטון המקומי, זה ההיקף הגדול מאד של הלוואות שרובץ על המגזר הדרוזי, באחוזים שמעל למה שישנו בממוצע בכלל הרשויות, וכמובן שזה מקשה מאד על התפעול השוטף.

גיורא רוזנטל: זה כמעט עושה אותו לבלתי אפשרי, כשחלק גדול מאד מתוך ההלוואות האלה מיועד לנושא של דיור, כשבכלל אני מאד בספק אם זה יכול להיות בכלל ממומן על ידי הרשויות עצמן, או שזאת לא מטלה, שהיא בכלל מטלה ממשלתית.

גיורא רוזנטל: במצב הזה לא מספיק שידונו כאן בוועדות מה יהיה הפתרון לטווח הארוך והבינוני, כשבינתיים "החולה בקושי מצליח לנשום".

גיורא רוזנטל: צריך לפתור את הבעיה בשני ממדים, קודם כל, לחשוב מהיום למחר איך חוזרים לתפקד בצורה נורמלית; ובמקביל, צריך לראות איך פותרים את הבעיות של תכנית חומש או תכנית אחרת.

גיורא רוזנטל: לגבי מה ששמענו כאן, שרשויות לא משלמות משכורות ולא עומדות בהתחייבויות, אסור להגיע למצב של פתרון מתוך משבר, מתוך ביזוי של ראשי רשויות ומתוך הפגנות קשות.

גיורא רוזנטל: צריך למנוע את המצב הזה.

גיורא רוזנטל: אני חושב שזה לא נושא של פקיד אחד כזה או אחר, כי פקיד צריך לטפל ברשות אחת או שתיים.

גיורא רוזנטל: אבל אם מדובר בבעיה של עדה או של מגזר שלם, זה נושא של שר, שצריך לבוא ולטפל במגזר הזה כולו, ובייחוד במגזר שיש קונסנסוס כל כך רחב, גם לגבי המידה שצריך לסייע לו, וגם לגבי הזכאות שלו לקבל את הסיוע.

שי וינר: אתייחס לשתי נקודות עיקריות שעלו פה, ואם אחר כך יהיו שאלות ונקודות נוספות, אשמח לענות עליהן.

שי וינר: קודם כל באשר לתכנית החומש ותקציבי הפיתוח, בתכנית החומש אנחנו נמצאים בשנה החמישית, בשנה האחרונה לתכנית.

שי וינר: בהחלט בחמש השנים האחרונות נעשו דברים אדירים - אני חושב שתסכימו איתי - במגזר הדרוזי.

שי וינר: להסתובב היום בכפרים, ואני חושב שהסתובבתי בכולם, מחמם את הלב וגם את העין.

איוב קרא: לא בטוח, תיכנס בפנים.

שי וינר: בכל מקרה, הממשלה מתכוונת ליישם את מלוא התכנית.

שי וינר: הועלו טענות שלא הועברו כספים מסויימים.

שי וינר: הבעיה היא אינה בעיה תקציבית.

שי וינר: כל התקציב - אחרי בדיקה שערכנו - מהשנה הראשונה לתכנית ועד שנת 1999 תוקצב במלואו במשרדים.

שי וינר: יש בעיה מימונית, חלק נמצא בעודפים, חלק כספים שלא העבירו, אנחנו מודעים לזה.

שי וינר: אני לא מכיר את המספרים.

יהודית נאות: אבל זאת השאלה פה היום.

טלב אלסאנע: נציג האוצר בא ולא מכיר את המספרים.

יהודית נאות: הוא מתכוון שיכול להיות שזה נבלע במשרד הפנים.

שי וינר: משרד האוצר תקצב ב100%- את כל תכנית החומש, לא חסר שקל.

שי וינר: יש כספים שלא הועברו.

שי וינר: כמובן שלגבי תכנית 1999 אנחנו במהלך השנה, וזה יתבצע לפי קצב העבודה של המשרדים השונים.

שי וינר: יש כספים משנת 1998 שלא עברו.

שי וינר: חלק מזה, לדוגמה, תקוע היום בוועדת הכספים של הכנסת.

שי וינר: היא מעכבת פנייה תקציבית של עודפים בתקציב הפיתוח של משרד הפנים.

שי וינר: חלק מזה גם אמור לעבור לדרוזים ומעוכב בוועדת הכספים.

שי וינר: יכול להיות שיש מספר בעיות נקודתיות במשרדים שונים, התקציבים בכל מקרה קיימים.

שי וינר: בכל מקרה, אני חושב שרפי לב ארי ממשרד ראש הממשלה אולי יוכל לעדכן אותנו יותר.

שי וינר: בימים אלה נעשית בדיקה במשרד ראש הממשלה עם כל המשרדים השונים, איזה כספים לא הועברו ומה הסיבה.

שי וינר: בכל מקרה, בכוונת הממשלה לסיים את התכנית ולבצע אותה במלואה וכלשונה.

שי וינר: למרות מה שאמר מופיד עמאר, מדובר על תכנית החומש שמגיעה לסיומה השנה.

שי וינר: אמנם היה סקר צרכים, אבל סקר הצרכים לא קובל בשום פורום ממשלתי.

שי וינר: מה שכן קובל וכן הוחלט זה על תכנית חומש על סכום של מיליארד ו70- מיליון שקל, והממשלה מתכוונת ליישם את התכנית הזאת במלואה.

דוד אזולאי: מתי?

דוד אזולאי: אני שואל מתי.

יהודית נאות: זאת בדיוק השאלה על הפרק.

דוד אזולאי: אנחנו בסוף שנת תקציב.

דוד אזולאי: מה, אתה עובד פה על אנשים בעיניים?

שי וינר: אני לא עובד על אף אחד בעיניים.

דוד אזולאי: אנשים שובתים כאן חודש ימים, אף אחד לא "שם עליהם", אף אחד לא התייחס אליהם.

דוד אזולאי: אתה בא ומספר לנו סיפורים שעכשיו יישמו את ההסכם, מתי?

שי וינר: אני לא מספר סיפורים.

שי וינר: כל התקציבים לכל המשרדים קיימים במשרדים השונים.

חוסניה ג'בארה: איפה זה קיים היום?

איוב קרא: זה זלזול באינטליגנציה שלנו, זלזול בוועדה, זלזול בעדה וזלזול ברשויות כולן.

איוב קרא: איזה מן תשובות אלה?

שי וינר: מיליארד ו70- מיליון שקל כולל התוספות הנוספות תוקצבו כולם בתקציב המדינה בתקציבי המשרדים הייעודיים וקיימים בתקציב.

יחזקאל לביא: אתה מדבר רק על תקציבי הפיתוח ולא על התקציב הרגיל?

שי וינר: לא, דיברתי עד עכשיו רק על תכנית החומש.

שי וינר: אין פה בעיה תקציבית, כל התקציבים תוקצבו בתקציבי המשרדים.

שי וינר: יש להפנות את השאלות אל נציגי משרד הפנים, משרד השיכון והבינוי ומשרד החינוך והתרבות.

שי וינר: אלה שלושת המשרדים העיקריים.

שי וינר: כמו כן גם למשרד העבודה והרווחה ולמשרד הבריאות וכו'.

איוב קרא: אז למה אין פה ריכוז כדי שנדע מה אתם חייבים?

שי וינר: כמשרד האוצר תקצבנו את מלוא הכסף, לא חייבים שקל אחד.

שי וינר: הביצוע הוא באחריות המשרדים.

שי וינר: סיימתי לומר את דבריי בנושא תכנית החומש.

שי וינר: אשמח לומר דבר נוסף בנושאי התקציב הרגיל וכיסוי הגירעונות.

שי וינר: רוב הרשויות נמצאות משנת 1997 ובמהלך שנת 1998 בתכנית הבראה, או לפחות אמורות להיות, או שחתמו על תכנית הבראה.

שי וינר: אפשר להאשים את כולם, אבל אני מבקש להציג שלושה-ארבעה מספרים, רק כדי שיבינו כל הנוכחים פה על מה מדובר.

שי וינר: חורפיש - בשנת 1997 הגירעון היה 3 מיליון שקל.

שי וינר: בשנת 1998 הגירעון גדל ל5- מיליון שקל במסגרת הבראה.

מופיד עמאר: איזו הבראה?

מופיד עמאר: לא נכנסתי בהבראה.

שי וינר: לא קיבלת - בסדר.

מופיד עמאר: אז על מה אתה מדבר?

שי וינר: אני מדבר כרגע גם על מי שבתכנית וגם על מי שלא בתכנית, איך הוא התנהג בשנת 1998 מול 1997 לדוגמה, ומה הביא אותו לגירעון מצטבר שהיום הוא לא יכול לעמוד בו.

יהודית נאות: הריבית.

שי וינר: לא הריבית, את יכולה לראות ברוב הדוחות שהריביות אפילו בפירעון המלוות קטן, ולמרות שהגירעון הזמני בפיתוח גדל מ3- מיליון שקל ל12- מיליון שקל.

שי וינר: אפשר להמשיך לבית ג'ן, שם הגירעון בתקציב הרגיל גדל מ3- מיליון שקל ל6- מיליון שקל, ובפיתוח - הגירעון גדל מ6- מיליון שקל ל14- מיליון שקל.

שי וינר: בג'וליס - הגירעון גדל מ2- מיליון ל6- מיליון שקל.

שי וינר: המגזר הדרוזי פשוט משתולל, ובסדר גודל שעולה על כל מגזר אחר, או כל קבוצת רשויות אחרת, בכל יחס ובכל בדיקה.

שי וינר: מופיד עמאר דיבר על קושי לגבות הכנסות.

שי וינר: יש בעיה בהכנסות, אבל הבעיה העיקרית היא לא בהכנסות, אלא בהוצאות.

שי וינר: אתם חורגים בהוצאות בצורה מדהימה, בכל יחס שנבדוק את זה, הוצאה לנפש, או כל הוצאה בכל צורה אחרת.

שי וינר: בהשוואה לכל יישוב, המגזר משתולל.

סלמן חטיב: אנחנו מוחים על המילה "משתולל".

סלמן חטיב: אנחנו קבצנים, איך אנחנו "משתוללים"?

שי וינר: אם מישהו נפגע מההכללה, אני מוכן לחזור בי ולדבר על החמש-שש רשויות שמצבן קשה והסכומים שם גם הרבה יותר גבוהים, גם הגירעון וגם עומס המלוות, גם הרגיל וגם המצטבר, ושם אני בהחלט לא חוזר בי מהביטוי.

שי וינר: יחד עם זה, בדיון ערב החג שנערך אצל שר האוצר סוכם עם משרד הפנים ועם משרד ראש הממשלה לגשת לטיפול פרטני דרך משרד הפנים ברשויות המקומיות, וכן לשבת באופן פרטני מול כל רשות ולראות את הסיבות, את הגורמים ואיך אפשר להתקדם הלאה ולשנות כיוון, גם מצד הממשלה אולי וגם מצד הרשות.

דוד אזולאי: גברת רות יוסף פה?

פרחאת עאטא: סליחה, אני אדבר לפניה.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד לך, אתה לא תגיד לי מי ידבר לפני מי.

פרחאת עאטא: אני נציג משרד הפנים.

דוד אזולאי: אז מה?

דוד אזולאי: עם כל הכבוד לך, אתה תקבע במשרד הפנים, אבל פה אתה לא קובע.

יהודית נאות: היושב ראש קובע זכות דיבור.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך לשבת ולא להפריע.

דוד אזולאי: גברת רות יוסף, בבקשה.

פרחאת עאטא: אני עוזר השר ונשלחתי מלשכת השר.

פרחאת עאטא: אתייחס לדברים לפני גברת רות יוסף, ואתן לה לומר מספרים.

פרחאת עאטא: אם אתה לא רוצה, אצא.

דוד אזולאי: לא אמרתי לך שאני לא רוצה.

פרחאת עאטא: אתה משתמש בפוליטיקה בוועדה הזאת.

דוד אזולאי: יושבים פה חברי כנסת שממתינים לדבר, ולך עוד יש זכות לקום ולדבר לפניהם?

דוד אזולאי: באמת! אני רוצה לשאול אותך, גברת רות יוסף, בהתייחס לדבריו של נציג משרד האוצר, האם כל כספי משרד האוצר אכן הועברו למשרד על מנת להעביר אותם לרשויות המקומיות?

דוד אזולאי: כי משתמע מכאן שמשרד האוצר העביר הכל, ובעצם מי שלא בסדר כאן זה רק משרדי הממשלה, ומשרד האוצר בסדר והעביר את כל מה שצריך.

יהודית נאות: קלטנו כבר שעטפו את זה.

מוחמד כנעאן: כמה הועבר ומה לא הועבר?

רות יוסף: קודם כל, לגבי התכנית הכוללת של הסקטור הדרוזי, משרד הפנים לא יכול לייצג את זה באופן מלא, כי התכנית של הסקטור הדרוזי היתה בעצם בשני מישורים: אחד - בתקציב הפיתוח, שהוא מיליארד ו70- מיליון שקל, שאת זה אני חושבת ששי וינר ממשרד האוצר יכול לייצג יותר טוב, כי התוספת הגדולה דווקא לא ניתנה במשרד הפנים, היא ניתנה במשרדי ממשלה אחרים.

יהודית נאות: לגבי התוספת במסגרת תכנית הפיתוח שהיא בתוך משרד הפנים, מה קרה עם התקציב של משרד הפנים?

יהודית נאות: פשוט נטפל בזה פלח-פלח.

רות יוסף: אני יכולה להגיד לך מה קרה במשרד הפנים בשנים האחרונות.

יהודית נאות: כן, איפה הכסף של תכנית החומש שהוקצב למשרד הפנים?

רות יוסף: אני יכולה להגיד לך כמה נתנו משנת 1994 עד שנת 1998.

רות יוסף: אין גידולים משמעותיים, אבל יש גידולים מסויימים.

רות יוסף: אני מניחה שרוב הגידולים לא "יושבים" במשרד הפנים.

רות יוסף: אומר לכם כמה הוקצה לכל הרשויות המקומיות הדרוזיות בשנים האלה, אם זה מה שמעניין אתכם.

יהודית נאות: אין אצלם גידול?

יהודית נאות: מוכרח להיות גידול.

רות יוסף: אומר את הדברים.

רות יוסף: בשנת 1994 ניתן 34.6 מיליון שקל והוקצה לרשויות המקומיות הדרוזיות.

רות יוסף: אגב, ראשי הרשויות הדרוזיות - לצורך העניין, חלק גדול מהם אני מכירה - עצמם הקצו את הכסף ביניהם, כלומר: ההסדר הזה היה הסדר דה-לוקס מבחינת הסקטור הדרוזי, הם חילקו ביניהם את הכסף.

רות יוסף: מהבחינה הזאת, משרד הפנים אז באותה תקופה שיתף פעולה.

והיב חביש: זה לפי סקר צרכים.

רות יוסף: בסדר, אבל אתם גם קבעתם כמה כל רשות תקבל.

יהודית נאות: מקובל.

רות יוסף: בשנת 1995 הם קיבלו 34.6 מיליון שקל, בערך אותו דבר.

רות יוסף: בשנת 1996 הם קיבלו 61.4 מיליון שקל, ובשנת 1997 הם קיבלו 48.2 מיליון שקל.

רות יוסף: בשנת 1998 הם קיבלו 60.1 מיליון שקל, ולגבי 1999 עדיין אין לי נתון, כי לא כל הסכומים הוקצו.

יהודית נאות: מתוך הסכום של 60.9 מיליון שקל, כמה הועבר בפועל?

חוסניה ג'בארה: זה הוקצה או הועבר?

יהודית נאות: הוקצה.

רות יוסף: תקציבי הפיתוח מוקצים לרשויות המקומיות.

רות יוסף: ההעברה לרשויות המקומיות נעשית על סמך ביצוע, כלומר: הרשות מבצעת - היא מקבלת את הכסף.

רות יוסף: אם היא לא מבצעת - היא לא מקבלת את הכסף.

רות יוסף: אין לי כאן מספרים של אחוז מימוש, אבל אם הרשות לא ביצעה זאת עד שנת 1999, היא יכולה לבצע עוד ולקבל את הכסף, כלומר: הכסף לא נעלם, הוא נשמר לאורך שנים.

רות יוסף: אין בעיה עם הקטע הזה.

רות יוסף: אלה הסכומים שמיועדים לרשויות המקומיות.

רות יוסף: אם מעניין אתכם לדעת פירוט פר רשות, אני גם יכולה לתת אותו.

דוד אזולאי: לא.

רות יוסף: בתקציב הרגיל היו שניים או אפילו שלושה הסדרים שלא קשורים לסכום של מיליארד ו70- מיליון שקל, שבעצם הוסיפו לסקטור הדרוזי באחוזים מאד ניכרים במענק האיזון, כלומר: עד כדי כך נוצר מצב שבאחוזי מימוש מנוסחת סוארי - שחלק גדול מכיר אותה - הם הגבוהים ביותר, יותר מהיהודים ויותר מהערבים.

רות יוסף: כדי לקבל סדר גודל, הגידול משנת 1991 ועד היום הוא יותר מפי 3 ריאלית, לא נומינלית.

ידועה, כלומר: לכן, דוגמה זו או אחרת שניתנה פה, היא לא דוגמה שמשקפת את כל הסקטור הדרוזי.

ידועה, כלומר: היא דוגמה שמשקפת מספר רשויות בסקטור הדרוזי, ויש אגב רשויות דרוזיות אחרות שמתנהלות בצורה מאד מאד יפה.

ידועה, כלומר: אנחנו "מנהלים רומן ארוך עם הסקטור הדרוזי", ואם אני מאתרת נכון את הבעיה, הבעיה היא באמת בתקציב השוטף.

ידועה, כלומר: בתקציב הפיתוח יש להם גירעונות של פרוייקטים שנעשו, מעבר למה שהועבר להם הכסף, בעקבות התכנית.

ידועה, כלומר: תבינו, התכנית הזאת בעצם מעלה ברמה, אבל היא העלתה גם את רמת הגירעון, לצערנו הרב.

ידועה, כלומר: היא העלתה מאד את תקציב הפיתוח ברשויות המקומיות הדרוזיות, אבל העלתה באחוזים מאד גבוהים גם את הגירעון.

ידועה, כלומר: זה חבל, כי זו היתה הזדמנות שהיא חד פעמית לסקטור הדרוזי.

ידועה, כלומר: הרבה ניצלו אותה לטובה, אבל חלק ניצלו אותה ליצירת גירעונות מחודשים, ואז באמת באה ההסתבכות הגדולה.

ידועה, כלומר: גם בתקציב הרגיל בעצם היתה עלייה מאד גדולה ברמה, במסגרת ההעדפה המתקנת, וגם חלק מהרשויות ניצלו את הכסף הזה כדי להיכנס למסגרת תקציב מאוזן, וחלק הגדילו את הגירעון עוד מעבר לתוספת שניתנה להן, לצערנו הרב, ויש כל מיני דוגמאות, ואני לא חושבת שזה המקום לתת פה דוגמאות אישיות.

ידועה, כלומר: משרד הפנים מבחינתו ומבחינת כל התקציבים שהועמדו לרשותו העביר את כל הכספים לרשויות המקומיות הדרוזיות.

ידועה, כלומר: שום דבר הוא לא השאיר בבית.

ידועה, כלומר: ראשי הרשויות הדרוזיות יודעים את זה.

ידועה, כלומר: מהבחינה הזאת, כל נתון שהם מבקשים הם מקבלים ויודעים איך אנחנו מקצים את הכסף.

דוד אזולאי: כולל אותן שש רשויות שלא הסכימו לחתום על הסכמי הבראה?

רות יוסף: לא כולן לא הסכימו, יש כאלה שגם לא צריכות אפילו.

רות יוסף: זו לא חובה להיות בתכנית הבראה.

דוד אזולאי: יש רשויות שחייבו אותן והן לא הסכימו.

רות יוסף: לא העבירו להן.

מופיד עמאר: זה נושא לוויכוח, תכנית הבראה מהי.

מופיד עמאר: תכנית הבראה באה להבריא.

מופיד עמאר: תשאל את כל ראשי המועצות כאן שחתמו על תכנית ההבראה, האם המועצה הבריאה.

מופיד עמאר: אומרים לך שזאת תכנית הבראה, אבל אומרים גם שיש לאסוף כך וכך ארנונה ולעשות כך וכך, וראש המועצה לא מצליח לעשות זאת, אז איזו הבראה זאת?

מופיד עמאר: דאליית אל-כרמל עשתה פעמיים תכנית הבראה בזמן שכיהן ראש המועצה הקודם ועכשיו, כשראש המועצה הנוכחי מכהן.

מופיד עמאר: כך גם לגבי בית ג'ן וג'וליס.

מופיד עמאר: שלושה כפרים כבר פעם שנייה בתכנית הבראה ועד עכשיו שקועים בחובות, אז איזו מן תכנית הבראה זאת?

מופיד עמאר: על מה אתם בכלל מדברים?

מופיד עמאר: תגידו לי איזו מועצה עברה תכנית הבראה ושוקמה?

עסאם מח'ול: לאיזו שנה מתייחסת תכנית ההבראה?

רות יוסף: סוף 1996.

עסאם מח'ול: 1998-1997 לא כלולות?

רות יוסף: הכסף שקיבלנו היה עד סוף 1996.

רות יוסף: כדי לדעת סדרי גודל של מספרים, גירעון שוטף בדצמבר 1998 היה 43 מיליון שקל לשנה אחת בלבד לכלל הרשויות המקומיות הדרוזיות.

רות יוסף: בגירעון שוטף חצי שנתי עד יוני 1999 - שזה בדרך כלל מוטה כלפי מטה - הם הגיעו כבר ל11.3- מיליון שקל.

רות יוסף: הגירעון המצטבר ליוני 1999 עומד בסביבות 100 מיליון שקל.

רות יוסף: כלומר, הבעיה היא לא בעיה קטנה.

רות יוסף: מדברים על 100 מיליון שקל ל13- הרשויות.

דוד אזולאי: רק למשרד הפנים?

רות יוסף: לא, גירעון מצטבר זה התקציב של הרשויות המקומיות.

מופיד עמאר: כמה סך הכל הגירעון של כולם?

מופיד עמאר: 103 מיליון שקל.

רות יוסף: 103 מיליון שקל נכון לספטמבר.

רות יוסף: קיבלתם קצת כסף, אז הוא ירד.

דוד אזולאי: הגירעון הזה הוא רק למשרד הפנים?

רות יוסף: לא, במשרד הפנים אין גירעון, זה העיקרון של הממשלה, היא לא יוצרת גירעון.

עסאם מח'ול: אני רוצה לברך את השיח' מואפק, את ראשי העדה הדרוזית ואת ראשי המועצות הדרוזיות.

עסאם מח'ול: מול הדוחות ששמענו גם מטעם הרשויות הדרוזיות וגם הדוח המחשיד של משרד האוצר, אומר גם כמי שקשור לכפר פקיעין וגם כמי שקשור למאבק הזה ורוצה להיות קשור למאבק הזה, שהעמדה שאתם נוקטים בה והמאבק שאתם מנהלים הוא מאבק מעורר כבוד, למרות ועל אף הניסיון האומלל של משרד האוצר ושל הממשלה להתעלם מהמאבק הזה ולהזניח אותו ולהפוך אותו לדבר שולי, שאף אחד לא שומע עליו.

עסאם מח'ול: במאבק שלכם אתם לא נאבקים רק על זכויותיה של העדה הדרוזית, לא על זכויותיהן של הרשויות המקומיות הדרוזיות; אתם נאבקים על הפנים של החברה הישראלית ועל פניה של המדינה הזאת.

עסאם מח'ול: אתם נאבקים מאבק דמוקרטי ממעלה ראשונה, אתם נאבקים במאבק למען שוויון אמיתי במדינה הזאת.

עסאם מח'ול: בתור שכאלה, אנחנו מקבלים אתכם היום.

עסאם מח'ול: אני רוצה לברך על המפגש הזה, דווקא בצל ההתעלמות הפושעת של משרד האוצר בעניין הזה.

עסאם מח'ול: לכן אני לא רוצה להיכנס עכשיו לפתרונות קונקרטיים ולמספרים שהצעתם.

עסאם מח'ול: אני מקווה ורוצה לקוות ולהאמין שוועדת הפנים ואיכות הסביבה בכנסת תמליץ היום לקבל את התביעות הצודקות של הרשויות הדרוזיות שהצגתם ושפרסמתם עד עכשיו.

עסאם מח'ול: אחד הדברים שאתם מבקשים להשיג, ושהוא חשוב לכולנו, חשוב למדינה הזאת, חשוב לחברה הזאת ולבריאותה, הוא ללמד שגם ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת - לא רק ועדת החוץ והביטחון ולא רק ועדות בינלאומיות - תקבע נורמה שהסכמים צריך לבצע והסכמים צריכים לחייב את הממשלה, ושאי אפשר לבוא עכשיו באוקטובר ולומר שהתקציב של השנה הזאת יועבר, אבל איפה הוא?

שי וינר: התקציב של השנה הזאת נמצא בתקציב המדינה.

עסאם מח'ול: בסופו של דבר, זה לא יעניין את הרשויות.

עסאם מח'ול: מה שיעניין אותן זה מה שיגיע לתקציבים שלהן ומה שיוכלו להשתמש בו ושיוכל להפוך למדיניות מקומית של פיתוח.

עסאם מח'ול: אי אפשר להפוך את האמירה הכללית הזאת בלי לדעת אפילו איפה זה.

עסאם מח'ול: בעצמך לא ידעת להגיד איפה זה.

עסאם מח'ול: הפתרון חייב להיות מעשי.

עסאם מח'ול: אם מדברים על תכנית חומש או על תכנית ארבע שנים, אני מציע שהתכנית של הממשלה הזאת תהיה עד סוף הקדנציה שלה, שתבצע מדיניות שתוביל לשוויון ולהשוואת היישובים והמועצות הדרוזיות, ולא לכיבוי שרפות.

עסאם מח'ול: צריכה להיות מדיניות שתוביל למצב שבו היישובים האלה יהיו שווים ליישובים אחרים במדינה הזאת, ואני מדבר במיוחד על היישובים היהודיים.

עסאם מח'ול: אני חושב שנחשף כאן השימוש הנואל במשך שנים ארוכות בטענה שאי שירות בצבא הוא הסיבה לאפליה שהיתה מנת חלקן של הרשויות המקומיות הערביות בכלל.

עסאם מח'ול: והנה אותו חלק מהאוכלוסייה הערבית שכן משרת בצבא נתון למדיניות דומה של אפליה, למדיניות של התעלמות מהמחויבות לשוויון.

עסאם מח'ול: אני מקווה שתצא קריאה מהוועדה הזאת, שתקרא לממשלה לא לדבר על שוויון ולא על תכניות באוויר, אלא תקבע כבר בתקציב הקרוב של שנת 2000 מה חלקו של השוויון הזה, של התכנית הזאת בתקציב של שנת 2000, 2001, 2003, 2004, איך עושים את זה, איך מעבירים את זה.

עסאם מח'ול: אי אפשר להמשיך לחיות באמירה הכללית שמרחפת "שוויון, שוויון", ואין שוויון.

עסאם מח'ול: "שוויון, שוויון", ויש אפליה ויש מצוקה, ואף אחד לא נוקף אצבע.

והיב חביש: חבר הכנסת דוד אזולאי, אני רוצה להודות לך על כך שקיימת את הישיבה הזאת.

והיב חביש: אני רוצה למחות בפניך על כך שישנו סך הכל חבר כנסת אחד מהמגזר הלא ערבי בישיבה הזאת.

יהודית נאות: אתה מדבר על אחת?

והיב חביש: על אחת, סליחה.

דוד אזולאי: אני לא נחשב בעיניך?

והיב חביש: אתה היושב ראש.

והיב חביש: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מש"ס.

והיב חביש: הייתי מציע לידידי ממשרד האוצר, אנחנו שובתים כחודש ימים, היה לו חודש ימים להשתולל מול המחשב שלו.

דוד אזולאי: אני רק רוצה להגיד לך שעד עכשיו ישב כאן חבר הכנסת מקסים לוי.

והיב חביש: נכון.

והיב חביש: הייתי מציע לנציג משרד האוצר שבמקום שיישב פה ויזרוק סתם מספרים באוויר, שיעמוד פה ויאמר שהחלטה 5880 מדברת על מיליארד ו70- מיליון שקל במחירי 1995 ויביא לנו טבלה דוגמת הטבלה הזאת ויאמר כמה העביר.

והיב חביש: היה לו חודש ימים להשתולל מול המחשב שלו.

והיב חביש: בלחיצת כפתור אחת הוא היה מוציא את כל המספרים ואת הסכומים שעברו לדרוזים.

והיב חביש: הוא היה מוציא את כל הפעלולים של משרד האוצר, את כל סכומי הכספים ש"שמו לנו" ושלא צריכים "לשים בכסף הזה", את ה25- מיליון שקל של שכונת חיילים משוחררים, של משרד השיכון והבינוי ש"שמתם על הדרוזים", את כל הכבישים שהם חוצי הכפרים הדרוזיים, שהם כבישים ראשיים במדינת ישראל, ש"שמתם על הדרוזים", את ה200- מיליון שקל הלוואות של הביוב ש"שמתם על הדרוזים".

והיב חביש: לא אנחנו משתוללים, אתם אלה שמשתוללים.

והיב חביש: אתם אלה שלא מעבירים את הכספים.

והיב חביש: נכון להיום אתם חייבים לנו מעל ל500- מיליון שקל.

והיב חביש: תחשבו את ההתייקרות.

והיב חביש: יש החלטת ממשלה, אז תלכו לפיה.

והיב חביש: ישנה החלטת ממשלה שדיברה על שוויון, ישנה החלטת ממשלה שדיברה על מתן העדפה לאומית ליישובים הדרוזיים, איפה ההחלטה הזאת?

והיב חביש: אתה יודע מה המשמעות של ההחלטה בכל התחומים, גם בחינוך, גם ברווחה ובכל.

והיב חביש: אתן דוגמה קטנה.

והיב חביש: בשלומי יש 4,000 תושבים, והם מקבלים 4 מיליון שקל בעבודה ורווחה.

והיב חביש: בירכא אנחנו 11,000 תושבים, ואנחנו מקבלים 2.8 מיליון שקל.

והיב חביש: במה זה מתבטא?

והיב חביש: אתם יודעים במה?

והיב חביש: בדבר אחד פשוט, מי שלא יהיה בשלטון במדינה הזאת, מי שלא תהיה הממשלה, זאת אותה המדיניות של העם היהודי פה במדינה הזאת.

והיב חביש: תפסיקו עם זה.

כל אלה שאומרים: תפסיקו להיות עם המוח היהודי התכמן הזה.

כל אלה שאומרים: תציגו מספרים אמיתיים ונכונים.

כל אלה שאומרים: תעמדו פה עם גב מורם ועם ראש למעלה.

כל אלה שאומרים: מי שממלא את חובותיו, מגיע לו לקבל את הזכויות - זה תמיד מה שאתם אומרים לנו.

שואל אותי: נמאס לנו, אתם מתעללים בנו.

שואל אותי: נמאס לנו ללכת שם בכבישים.

שואל אותי: ראש מועצה בכפרים הדרוזיים הולך עם ראש למטה היום, אנחנו מקבלים קללות מהתושבים שלנו.

שואל אותי: בירכא 300 עובדים לא קיבלו משכורת ארבעה חודשים, ועוד היתה פתיחת שנת לימודים.

שואל אותי: וכמה כסף הם מקבלים?

שואל אותי: 3,000 שקל?

שואל אותי: תבדקו מה המשכורת הממוצעת במדינה הזאת ותתנו אותה.

שואל אותי: תגיד בפני כולם, כמה ערבויות יש למגזר הערבי?

שואל אותי: אף לא ערבות אחת.

שואל אותי: הרי אנחנו מהווים 20%-17% מהמדינה, צריך שיהיה לנו גם 20% מערבויות המדינה שאתה נותן למשקיעים שלך.

שואל אותי: משקיעים יש לנו, משקיעים יש בחוץ לארץ, אתם מבריחים אותם, אתם מכוונים אותם למקומות אחרים.

שואל אותי: אני אגיד לך מה אתם עושים.

שואל אותי: לכל מה שצריך לתת כסף מפלסים דרך, והדרך היא קלה: אחד - עיר פיתוח, אחד - מהמגזר ההוא וכו'.

שואל אותי: אפשר גם לנו לעשות את זה.

שואל אותי: 50 שנה סבלנו מזה.

שואל אותי: אין לך מספיק כסף לשנה הבאה?

שואל אותי: אני גם מקבל את זה.

שואל אותי: תוריד ממי שנתת לו 50 שנה ותן לנו את הכסף הזה, עד שיהיה מספיק כסף.

שואל אותי: מגיע לנו.

שואל אותי: חבר הכנסת דוד אזולאי, המצוקה שלנו היא לא מצוקה של כסף.

שואל אותי: המאבק הזה יחרוץ את גורלה של העדה יחד עם המדינה הזאת.

שואל אותי: כאשר קשרנו את הקשר איתכם לא היתה פה בכלל מדינה, והיהודים היו פה מיעוט.

שואל אותי: תלינו את זה בתקווה שיהיה גם שלום, שיהיה גם שלטון, שיהיה גם שוויון במדינה הזאת, ועוד לא איבדנו תקווה.

שואל אותי: אבל ב10- בחודש, גם אם לא ישתתפו חבריי, רק אנשי ירכא ירעידו פה את אדמת ירושלים, ואני לא רוצה להגיע לזה.

שואל אותי: זה לא איום, זאת המצוקה האמיתי שיביעו אותה תושבי ירכא בלבד.

שואל אותי: זאת המצוקה שחשים החבר'ה בשאר הכפרים.

שואל אותי: מספיק, פעם אחת צריך ללכת בלי תחכומים ובלי חוכמולוגיה.

שואל אותי: צרו שוויון מלא.

שואל אותי: עשו תכנית לחמש, לשש, לשבע שנים, אבל שבסוף שבע השנים יהיה שוויון.

שואל אותי: שלא נגיע אחרי חמש שנים למצב שחסרות 47 כיתות לימוד בירכא, מלבד 27 גנים.

שואל אותי: על מה אתם מדברים?

שואל אותי: הרי אנחנו מגיעים לשנת 2000.

שואל אותי: עברו 50 שנה, היה מה שהיה.

שואל אותי: הרי הממשלה הזאת שמה לעצמה יעדים ולקחה על עצמה הרבה משימות.

שואל אותי: ראש הממשלה אהוד ברק הזמין אותי יחד עם אשתי לפני הבחירות, והיום 13 ראשי הרשויות באוהל ואין לו חמש דקות.

שואל אותי: הוא אמר לי: נוכחותך חובה.

שואל אותי: חובה לבוא אליו הביתה, הרי הוא מארח אותי בבית.

שואל אותי: ראש הממשלה הקודם הבטיח שיהיה המשך לתכנית חומש.

שואל אותי: ראש הממשלה הנבחר הבטיח שתהיה עוד תכנית חומש, היכן הם?

שואל אותי: אם זאת סיעת הליכוד, אם זאת סיעת המערך ואם זה ש"ס.

שואל אותי: אני לא ליכודניק, לא ש"סניק ולא מערכניק ולא שום דבר.

שואל אותי: אני תושב המדינה שמגיעות לי כל הזכויות, ואני רוצה אותן.

מוחמד כנעאן: בראשית דבריי אני רוצה לברך את ראשי המועצות הערביות הדרוזיות.

מוחמד כנעאן: אני מברך את השיח' מואפק טריף.

מוחמד כנעאן: אני מברך את יתר החברים שהגיעו מכל הכפרים מהגליל כדי למחות על מדיניות ממשלת ישראל הנוכחית והקודמת.

מוחמד כנעאן: לצערי הרב, שמענו היום דברים פשוט מזעזעים, והדגיש אותם ראש מועצת כפר ירכא, שאמר את הדברים בצורה הברורה ביותר.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב ראש, אני חושב שגם צריכים למחות בשם הוועדה על אי נוכחות של נציג בכיר של ממשלת ישראל בדיון כה חשוב, לא ממשרד הפנים ולא ממשרד האוצר, וגם לא נציג של לשכת ראש הממשלה.

דוד אזולאי: ברשותך, לא הזמנו לכאן שר, ולכן זה לא הוגן שנביע על כך מחאה.

מוחמד כנעאן: אמרתי נציג בכיר, מנכ"ל.

דוד אזולאי: לא, אמרת נציג של הממשלה.

יחזקאל לביא: מנכ"ל משרד הפנים חולה.

מוחמד כנעאן: כשיש דיון כזה תמיד הם חולים.

מוחמד כנעאן: גם בפעם שעברה בדיון הקודם הוא היה חולה.

מוחמד כנעאן: כל פעם שומעים תירוצים אחרים ושקרים אחרים.

יהודית נאות: טלפן למשרד.

מוחמד כנעאן: אמרתי שאני מוחה על אי נוכחותו של נציג בכיר של ממשלת ישראל.

מוחמד כנעאן: זה יכול להיות גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד הפנים או מנכ"ל משרד האוצר, לא ציינתי איזה.

מוחמד כנעאן: אני חושב שבדיון כזה עם ראשי מועצות, יש לשמוע את הדברים הברורים ביותר.

מוחמד כנעאן: שמעתי את נציג משרד האוצר.

מוחמד כנעאן: הוא מגמגם, פשוט מגמגם עם כל הכבוד.

מוחמד כנעאן: לא שמעתי מספרים מדוייקים מה הועבר ולאן הועבר.

מוחמד כנעאן: הוא דיבר על סכום של מיליארד ו70- מיליון שקל, כמה הועבר למשרד הפנים, כמה למשרד השיכון והבינוי וכמה למשרד העבודה והרווחה?

מוחמד כנעאן: אנחנו חייבים לדעת.

מוחמד כנעאן: גם ראשי המועצות צריכים לדעת אצל מי הבעיה ועם מי הבעיה.

מוחמד כנעאן: אבל בסופו של דבר, הבעיה היא עם משרד האוצר ועם ממשלת ישראל.

מוחמד כנעאן: מי שאחראי על מתן הכספים שהועברו, אם אכן הועברו, זה משרד האוצר וראש הממשלה.

מוחמד כנעאן: וכאן גם שמענו את זעקת העובדים.

מוחמד כנעאן: אתה יכול להאשים את ראש המועצה?

מוחמד כנעאן: ראשי המועצות גם מתחלפים.

מוחמד כנעאן: לא אשמתם של העובדים שלא קיבלו ארבעה חודשים משכורת.

מוחמד כנעאן: מדברים כאן על גירעון של 120 מיליון שקל, שכיסויו יכול גם להספיק היום למתן משכורות לעובדים.

מוחמד כנעאן: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת איוב קרא, היינו גם באוהל, זה לא עניין של להיות באוהל או לא.

מוחמד כנעאן: לא יתכן היום שכל שנה או כל קדנציה צריכים להקים אוהל.

מוחמד כנעאן: היום הוכח מעל לכל ספק, אין הבדל במדינה הזאת, כולם ערבים, שירתו או לא שירתו, ואנחנו רואים את זה במו עינינו היום.

מוחמד כנעאן: שיפסיקו לעבוד עלינו בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: לכן אני חושב שצריכה לצאת היום קריאה חד משמעית מוועדת הפנים ואיכות הסביבה, קריאה לראש הממשלה ולמשרד האוצר לעשות היום לפני מחר, לתת את הכסף המגיע ולהפסיק את השביתה באופן מיידי, לאפשר לעובדים לקבל את המשכורות, ולאפשר לרשויות המקומיות לתפקד.

מוחמד כנעאן: כי היום לא יתכן, אדוני היושב ראש, שהממשלה מטילה הרבה שירותים יומיומיים שוטפים על הרשויות המקומיות ומצד שני לא מתקצבת.

מוחמד כנעאן: ראש הרשות הוא נותן השירותים המרכזיים ביישוב שלו.

מוחמד כנעאן: לא רואים אף משרד ממשלתי שנותן שם שירותים, אז כל העול נופל על ראש הרשות.

מוחמד כנעאן: מצד שני, הממשלה מתכחשת לדברים האלה.

מוחמד כנעאן: ראש מועצת ירכא ביטא את זה נכון, ואני לא רוצה לנגוע בנושא של תכניות המתאר, בנושא של הבנייה לזוגות צעירים, בנושא של התיעוש במגזר הערבי באופן כללי וגם ברשויות הדרוזיות.

מוחמד כנעאן: אנחנו יכולים לדבר עד אין סוף, אבל היום אנחנו מצפים ומקווים שהישיבה הזאת תתן תשובה ברורה לאותם שובתים, לראשי הרשויות ולמכובדים שבאו לישיבה הזאת.

מוחמד כנעאן: תודה.

סלמן חטיב: אדוני היושב ראש, נוכחים מכובדים, ידידי חביש הציג את התמונה בצורה הברורה ביותר והכאובה ביותר.

סלמן חטיב: אנחנו כראשי רשויות כולנו תומכים בדברים שאמר השיח' טריף.

סלמן חטיב: אנחנו מאוחדים כעדה: המשכילים, הילדים, הנשים, הזקנים והצעירים.

סלמן חטיב: מאד התרעמתי על המילה שהשתמש בה מר שי וינר "משתוללים".

סלמן חטיב: אומר לך על מה אנחנו משתוללים.

סלמן חטיב: אנחנו משתוללים על כך שלא בנינו בית ספר של 20 כיתות על דונם וחצי, משתוללים על זה שאין לנו גני ילדים, אלא בשכירות במקומות הנחותים ביותר, משתוללים על כך שאנחנו לא מפתחים את מערכת הכבישים לזוגות צעירים.

סלמן חטיב: חיילים משוחררים גרים בשכונות, אין להם חשמל ואין להם פיתוח.

סלמן חטיב: אני לא מקנא באף ראש רשות.

סלמן חטיב: אני מתבייש מהרגע שנכנסתי לתפקיד יושב ראש מועצה.

סלמן חטיב: מה כואב לנו?

סלמן חטיב: כשהילד שלי חוזר מהצבא, אין לי מה להגיד לו.

סלמן חטיב: אדמות נגזלו, אזור תעשיית תפן הוא מהאזורים התעשייתיים המפותחים ביותר במזרח התיכון והוא הוקם על אדמות ינוח, במיוחד על אדמותינו.

סלמן חטיב: אין לי זכות להכניס אף עובד, אף חייל משוחרר, ומה עוד?

סלמן חטיב: מקימים בתים על האדמות שלנו, ולי כמועצה לא מותר להקים מגרש כדורגל על האדמות שלי.

סלמן חטיב: אני כראש מועצה וכנציג הציבור, חייב ממש להתחנן בפני פקיד קטן במנהל מקרקעי ישראל בנצרת.

סלמן חטיב: אני חייב להתחנן על מה?

סלמן חטיב: לקבל תקציב של 1998, מר שי וינר.

סלמן חטיב: עד עכשיו לא קיבלתי אותו.

סלמן חטיב: אני גם חייב לספר על קבלן שנכנס לבית חולים בשבוע שעבר בגלל התקף לב, שכן אני כרשות לא יכולתי לשלם את הכסף שמגיע לו כבר שנה, על מה?

סלמן חטיב: על הקמת בית ספר, למה?

סלמן חטיב: כי משרד האוצר לא העביר את הכסף.

סלמן חטיב: על מה אתם מדברים פה?

סלמן חטיב: כראשי רשויות אנחנו נאבקים על פני העדה לחמש שנים קדימה, על דברים מינימליים, לא על דברים אסטרונומיים.

סלמן חטיב: אני נכנס לשכנינו מכפר ורדים, שרק 15 שנה על השטח.

סלמן חטיב: אנחנו מגיעים ל20%-.

סלמן חטיב: על מה מדברים?

סלמן חטיב: על תכנית חומש?

סלמן חטיב: על 100 מיליון שקל?

סלמן חטיב: תשתיות, פיתוח, גנים, גינון - אין לנו.

סלמן חטיב: נכון, בנינו מתנ"ס פה, מתנ"ס שם, הקמנו בית ספר פה ובית ספר שם, אבל גם הגירעונות עליהם אתם מדברים נוצרו עקב תכנית החומש הזו.

סלמן חטיב: החייל שחוזר היום הביתה או אקדמאי שסיים לימודיו, אתם יודעים מה הוא מבקש מראשי הרשויות?

סלמן חטיב: לעבוד במועצה במשכורת של 2,500 שקל.

סלמן חטיב: אני אישית מתבייש בזה.

יהודית נאות: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הנוכחים.

יהודית נאות: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה.

יהודית נאות: אני חושבת שלפחות הוא קרן אור, מישהו קם ויזם דיון בנושא שאחרים התעלמו ממנו.

יהודית נאות: לכן אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה.

שיח' מואפק טריף: בשם כולנו.

יהודית נאות: אני חשה ממש בושה וכלימה, למרות שאני לא מרגישה שעשיתי דבר רע.

יהודית נאות: אבל אני בושה ונכלמת על כך שהיום במדינה יש שביתה תרבותית לא אלימה, ובעצם כל מה שאנחנו אומרים לשובתים זה: אתם חייבים להגיע למעשים אלימים, כדי לקבל תשומת לב.

יהודית נאות: אני מוחה ואני מתביישת בעניין הזה.

יהודית נאות: אני לא יכולה לספר לראשי הרשויות כמה חסר להם, אבל אני כן יכולה לספר לרפרנט משרד האוצר שזה כן חלק מהתפקיד שלך לוודא ששמחה שניאור לא יגיד לו שהכסף לא הגיע ממשרד האוצר.

יהודית נאות: הרי לא יכול להיות שראש רשות יתרוצץ לו בין משרדים וכל אחד מגלגל על השני.

יהודית נאות: זה תפקיד ועדת הפנים ואיכות הסביבה לסגור את הפערים האלה.

יהודית נאות: הרי כולנו ישבנו פה, ואנחנו לא מקבלים את זה.

יהודית נאות: אם כל הסכום של מיליארד שקל עבר, אז המיליארד שקל היה צריך להיות ברשויות המקומיות; אנחנו בסוף שנת תקציב, ואנחנו עוד לא דיברנו מה יקרה בתקציב 2000.

יהודית נאות: אם משהו תקוע בוועדת הכספים כי הוא עטוף בעוד מאה עטיפות, צריך לקלף את הפלח של תכנית החומש הזאת, ואפשר להעביר חלקים ממנה.

יהודית נאות: על דעתי זה לא מתקבל.

יהודית נאות: אופרטיבית אני יושבת ושוברת את הראש, האם הזמנת שר האוצר ושר הפנים לכאן תפתור את הבעיה?

יהודית נאות: אני אינני בטוחה.

יהודית נאות: אני אישית חושבת שהמצב הגיע לידי כך שיושב ראש השלטון המקומי יחווה את דעתו ברבים בנושא.

דוד אזולאי: נציגו הביע את דעתו.

יהודית נאות: זה מר רוזנטל, אבל אני לא שמעתי את עדי אלדר, כי אני שומעת אותו די הרבה חדשות לבקרים.

יהודית נאות: אני חושבת שאנחנו צריכים לפנות אל ראש הממשלה שיקצה את הזמן הראוי לפגישה עם ראשי הרשויות, משום שאם כל אחד מגלגל על השני, לראש הממשלה אין על מי לגלגל.

יהודית נאות: תאמין לי, לראש הממשלה יגיעו גם שר הפנים וגם שר האוצר.

שוגן פשמאף: אני לא ארחיב, כי רוב הדברים נאמרו כאן.

שוגן פשמאף: אני חושב שלא כל כך מבינים אותנו ואת המצב העגום שבו אנחנו נמצאים.

שוגן פשמאף: אם לפני חודש וחצי עלינו לירושלים ואנחנו יושבים באוהל, סימן שהמצב קשה, ואפילו קשה מאד.

שוגן פשמאף: לא צריך לשכוח דבר אחד, שאנחנו נציגים של השלטון המרכזי.

שוגן פשמאף: בסופו של דבר, אנחנו מקיימים את מה שהשלטון המרכזי צריך לקיים בשטח.

שוגן פשמאף: אנחנו מנהלים את היישוב, כפי שהשלטון המרכזי רוצה.

שוגן פשמאף: לא יכול להיות שאנחנו נהיה חדשים, ומרבית זמננו נתנצל בפני התושבים וכך לייצג את השלטון המרכזי.

שוגן פשמאף: הדבר הזה לא יכול להימשך זמן רב.

שוגן פשמאף: אני מכהן שמונה חודשים כראש מועצה.

שוגן פשמאף: באתי עם הבטחות לעתיד, ומה שאני עושה בשמונת החודשים האחרונים זה להתנצל טוב ולהתרוצץ.

שוגן פשמאף: תאמינו לי שאנחנו רגילים לעבוד 22 שעות ביממה.

שוגן פשמאף: לא הקושי ולא הזמן עומדים בפנינו, אנחנו מסוגלים, יכולים ויודעים גם לעבוד.

שוגן פשמאף: עד עכשיו בשמונת החודשים האלה לא עשינו דבר.

שוגן פשמאף: אנחנו מבקשים שתשבו, תתחשבנו איתנו ותראו איפה הדברים עומדים.

שוגן פשמאף: המצב עגום.

שוגן פשמאף: אתמול ישב מולי אדם שחייב 12,0000 שקל, כאשר המשכורת שלו היא 3,000 שקל.

שוגן פשמאף: הוא ישב מולי בוכה ומזיל דמעות.

שוגן פשמאף: לא מדובר על חודש, לא על חודשיים ולא על שלושה חודשים.

שוגן פשמאף: אני מבקש להיפגש איתנו באופן רציני, כך שייפתרו הבעיות.

חוסניה ג'בארה: קודם כל, אני מברכת את יושב ראש הוועדה על קיום הכנס הזה, כי זה כינוס מאד חשוב.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שכל הכינוסים שערכת עד כה מאד הם מאד חשובים וגם נוגעים במצוקה עצמה, במיוחד במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: אני מוחה על ההתעללות של הממשלה כלפי המגזר הערבי, ובישיבה הזאת מדובר על המגזר הדרוזי.

חוסניה ג'בארה: מדובר על תכנית החומש, איזו תכנית חומש?

חוסניה ג'בארה: מדברים על תכנית חומש, מציעים תכנית חומש, אבל אנחנו רוצים לראות את הביצוע.

חוסניה ג'בארה: אני מאד מתביישת שנציג משרד האוצר הגיע לישיבה כזאת ולכינוס כזה עם ידיים ריקות.

חוסניה ג'בארה: בדרך כלל, לישיבות האלה מגיעים עם נתונים ועם כל מיני מספרים שיוכיחו מה שאומרים.

חוסניה ג'בארה: אם היית צודק, היית צריך להוכיח לאנשים האלה שהדבר שאתה מביא איתך צודק, נכון ואמיתי.

חוסניה ג'בארה: אבל אתה הגעת בידיים ריקות, לא עשית שיעורי בית.

חוסניה ג'בארה: האנשים שנמצאים פה לא מעניינים אותך, לא חשובים לך.

חוסניה ג'בארה: אם היית הולך לכנס של נציגים יהודיים או של ראשי רשויות יהודיים, היית עושה שיעורי בית.

יהודית נאות: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, יש לי בשורה בשבילך.

דוד אזולאי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, אני חושב שחבל לקלקל את האווירה, כי סך הכל יש כאן אווירה טובה מצד כל הצדדים.

דוד אזולאי: מה שאת אומרת עכשיו פוגע, ואני מבקש ממך שתחזרי בך מהדברים האלה.

חוסניה ג'בארה: זו אווירה גרועה.

דוד אזולאי: זה לא מכובד, ואני מבקש שתחזרי בך ממה שאמרת.

דוד אזולאי: חבל, יש לנו כוונה טובה.

דוד אזולאי: התכנסנו כאן כדי להגיע לאיזושהי מטרה, ועל ידי אמירת דברים כאלה לא נגיע למטרה.

חוסניה ג'בארה: מה שאנחנו רואים וחשים הוא שחודש ימים אנשים זרוקים באוהל, אף אחד לא מתייחס אליהם, לא פונה אליהם, או שואל אותם לשלומם.

חוסניה ג'בארה: זה דבר מעליב, עצוב וכואב.

חוסניה ג'בארה: כבוד היושב ראש, אנחנו צריכים לצאת מכאן בקריאה ולקבוע ועדת מנכ"לים גם עם משרדי הממשלה האחרים, שתבדוק את הנושאים האלה ואת התקציבים האלה, האם הסכום של מיליארד ו70- מיליון שקל הועבר לרשויות האלה או לא, איפה תקועים שאר הכספים.

חוסניה ג'בארה: הידיד שלנו דיבר על כל מיני דברים שעשו ברשויות הדרוזיות, איפה תכניות המתאר?

חוסניה ג'בארה: האם יש שם תכניות מתאר טובות?

חוסניה ג'בארה: האם מטפלים שם בחינוך כמו שצריך?

חוסניה ג'בארה: צריכים לעשות את ההבחנה בין שני המגזרים ולסגור את הפערים, ובאמת צריכים להביא את זה לראש הממשלה, שיפגוש את האנשים האלה, ישמע מהם ישירות את הדברים, וגם שוועדת הפנים ואיכות הסביבה תלך בכיוון פתרון הבעיה הזאת.

2158: קודם כל, אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה ולוועדה על קיום דיון חריג ומיוחד זה.

2158: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח עם רות יוסף ועם פקיד משרד האוצר, שי וינר, אני לא חושב שזה המקום.

2158: אפשר להתווכח אם העבירו או לא.

2158: אני רוצה להעיר הערה לרות יוסף.

2158: היא מדברת על תכניות הבראה, מה הן תכניות הבראה?

2158: אני ראש מועצה ישן-חדש, באתי למועצה המקומית ומצאת מצב קטסטרופלי מכל הבחינות.

2158: מצאתי גירעון בתקציב השוטף 16 מיליון שקל, כאשר כל התקציב זה 32 מיליון שקל.

2158: מצאתי שראש המועצה הקודם הוציא פקודות למשרד האוצר ב9- מיליון שקל.

2158: מצאתי שהוא נתן 8 מיליון שקל צ'קים דחויים לקבלנים ולספקים למיניהם, ומצאתי 20 תביעות נגד המועצה.

2158: פניתי למשרד הפנים ואמרו לי תבוא לשבת עם המנכ"ל.

2158: מה זאת תכנית הבראה?

2158: אתה בא למשרד הפנים ומדבר עם פקידים מכובדים בעלי מקצוע, ובסך הכל הם כופים עליך את התנאים של תכנית ההבראה.

2158: מה זאת תכנית הבראה?

2158: אתה כופה עליי תנאים שמראש אני לא יכול לעמוד בהם, אבל כדי לקבל משהו לפחות, אני חותם.

2158: זה מה שקרה איתי.

2158: כאשר חתמתי על תכנית ההבראה, ידעתי מראש שאני לא יכול לעמוד בה.

2158: אבל זה לא העניין וזה לא הוויכוח, ואני יודע שזה לא ייפתר כאן.

2158: אני חושב שזאת בושה שאחרי 50 שנה יושבים 13 ראשי רשויות באוהל מול משרד ראש הממשלה - בכוונה הצבנו אותו שם, כדי שכל בוקר כשהוא נכנס ויוצא מהמשרד הוא יראה את האוהל, ובטח הוא שאל מה האוהל הזה - והוא לא מתייחס.

2158: זימנו אותנו לפגישה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

2158: הוא אמר שניתן לו שלושה-ארבעה ימים עד ראשית השבוע הבא והוא יחזור אלינו, והוא לא חזר.

2158: ישבנו עם השר שרנסקי שבא אלינו לאוהל, והוא לא חזר.

2158: אף אחד לא חזר.

2158: אני סך הכל מרגיש שאנחנו בסך הכל משפילים את עצמנו, ואמרתי את זה לחבר'ה היום.

2158: איך אפשר שכאשר חברי ממשלה, ראש ממשלה וחברי כנסת רואים אוהל מחאה במשך חודש וחצי מול משרד ראש הממשלה ואף אחד לא מתייחס?

2158: ועוד מה, דרוזים.

2158: אתה יודע מה זה דרוזים וצ'רקסים?

2158: אלה דרוזים וצ'רקסים שמשרתים בצבא ההגנה לישראל.

2158: יש טענה כלפי האוכלוסייה הערבית שלא משרתת בצה"ל, אבל אנחנו משרתים בצה"ל.

2158: שירתי בצה"ל, ויש לי ששה בנים ששירתו בצה"ל, סך הכל 20 שנה נתתי למדינת ישראל, ומה קיבלתי?

מוחמד ברכה: קיבלת ברית דמים.

2158: אנחנו לא נפתור את הבעיות כאן.

2158: היה ראוי והיתה חובה על ראש הממשלה ועל ממשלת ישראל לפחות להסמיך שר או את המנכ"ל שלו לנהל משא ומתן איתנו, שיאמרו לנו מה שילמו ומה לא שילמו.

2158: יש החלטת ממשלה, פשוט גם את ההחלטה של הממשלה לא מכבדים.

2158: כבדו את ההחלטה שלכם, את תכנית החומש.

אחמד טיבי: לא אפתח בברכות, כי כולם בירכו.

אחמד טיבי: לגבי אוהל המחאה והשביתה הממושכת של ראשי הרשויות הדרוזיות, שנמשכת כמעט חודש וחצי, זה פשוט לא הגיע לתודעת הציבור הישראלי.

אחמד טיבי: הישראלים לא יודעים שקיימת שביתה, וזה לא מקרה.

דוד אזולאי: לא שרפו צמיגים.

אחמד טיבי: זה גורם אחד.

אחמד טיבי: גורם שני, יש התעלמות ואי אכפתיות מהמצוקה, שזה כאילו שייך לפלנטה אחרת.

אחמד טיבי: על כן, זה מעלה סימן שאלה גדול.

אחמד טיבי: נקודה שנייה - ואני רוצה להיות כאן גלוי - זאת לא בעיה של העברת תקציבים, מי העביר, משרד הפנים למשרד האוצר, משרד האוצר למשרד הפנים.

אחמד טיבי: יש כאן בעיה מרכזית קרדינלית רגישה של יחס השלטון המרכזי - המדינה, לכל מה שהוא קולקטיב לא יהודי.

אחמד טיבי: צריך לומר את הדברים בצורה הגלויה ביותר.

אחמד טיבי: קיימת הדוגמה - שנתן אותה בצעקה גלויית הלב שלו והיב חביש - של ירכא ושל שלומי, למשל.

אחמד טיבי: 4,000 תושבים מול 11,000 תושבים עם תקציב כמעט כפול.

אחמד טיבי: אני לא רוצה להתחיל לספור כמה צעירים נפלו מהכפר הזה או מהכפר האחר ולעשות השוואות של כאב, אבל הרי כל הזמן אנחנו שומעים את הסיסמה הזאת גם מהשלטון המרכזי, אבל גם מכם ראשי העדה הדרוזית, על הקשר החשוב הזה בין המדינה לבין העדה הדרוזית, והדיבידנד והחובה של המדינה כלפי המגזר הזה לא מגיעים.

אחמד טיבי: אני אכאיב לכם עוד יותר.

אחמד טיבי: אתם יודעים שמצבו של כפר ברא טוב יותר ממצבם של רוב הכפרים הדרוזיים, ושם לא משרתים בצבא.

אחמד טיבי: כך גם בקלנסווה, וצריך לומר את הדברים בצורה הגלויה ביותר.

אחמד טיבי: לכן זה תירוץ שמשתמשים בו.

אחמד טיבי: מתי באים אליכם?

אחמד טיבי: בבית הקברות.

אחמד טיבי: אגב, בתי הקברות היהודיים יותר טובים מבתי הקברות שלכם.

אחמד טיבי: קצת לפני הבחירות באים גם אלינו.

אחמד טיבי: לכן הצעקה שלנו היא צעקה משותפת וכואבת, וחובה על הרוב היהודי לחבור יחד איתכם ויחד איתנו כדי לתקן את המצב, כי כפי שחבר הכנסת עסאם מח'ול בתחילת דבריו, מדובר בפני החברה הישראלית ובפני המדינה.

אחמד טיבי: אני רוצה לסיים ולומר שאני מציע שכולנו נייפה את כוחו של יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה לפנות לראש הממשלה בתביעה - לא קריאה - להיפגש עם האנשים האלה, ושההחלטה תאמץ בצורה חד משמעית את כל התביעות של ראשי העדה הדרוזית.

יהודית נאות: מקובל.

אסעד עראידה: אני מבקש בכל זאת לברך ולהודות לכל חברי הכנסת שהיו אצלנו, ובמיוחד לידידינו חברי הכנסת הערביים שבאו לא פעם אחת ולא פעמיים, והיום גם סיעת הליכוד הגיעה אלינו, ואתה ידידי חבר הכנסת אזולאי היית בין הראשונים שהגיעו, וזאת בהחלט תשומת לב ראויה.

אסעד עראידה: אני בא עכשיו מישיבה עם שר האוצר.

אסעד עראידה: אני אומר לכם שאני מדוכא ומתוסכל.

אסעד עראידה: לפחות נציג משרד האוצר הצהיר הצהרה אמיצה: אם יתברר שמגיע לכם, ניתן לכם.

אסעד עראידה: אני אומר לכם שמגיע לנו, ואסביר רק שלוש נקודות.

אסעד עראידה: ניקח דוגמה, נתנו לנו מיליארד ו70- מיליון שקל לפני חמש שנים, ומייד הטילו עלינו את כל האחריות של הביוב.

אסעד עראידה: הביוב ביישובים שלנו בסדר, זה מתקציב המועצה הלוואות כמו כל יישוב אחר במדינת ישראל, אבל איך אוכל לעמוד בעול של קו הולכה אזורי שעולה לי 70 מיליון שקל תמורת הלוואה?

אסעד עראידה: סללו כביש מראמה לפקיעין לבית ג'ן מתקציב הדרוזים.

אסעד עראידה: זה כביש של כל מדינת ישראל, זה לא הכביש המיוחד של הדרוזים.

אסעד עראידה: בנו אכסניית נוער בפקיעין מתקציב הפיתוח של הדרוזים.

אסעד עראידה: אין לראש מועצת פקיעין אפילו עובד אחד בתוך אכסניית הנוער, זה של אגודת אכסניות הנוער.

אסעד עראידה: מה הסיפורים האלה?

אסעד עראידה: פתחו צומת דיר חנא-עילבון על תקציב מע"ץ של מע'אר.

אסעד עראידה: הוא יכול לשכנע אותנו שמבחינה מספרית הוא שילם לנו הכל, אבל האמת והמציאות בשטח לא כך.

אסעד עראידה: הוא התכחש טוטלית לכך שהוא הבטיח תכנית חומש חדשה.

אסעד עראידה: היום הגענו לסוף תכנית החומש הראשונה, ועכשיו מגיעה לנו תכנית חומש חדשה, והוא התכחש לכך טוטלית, למרות שיש על זה הסכם ויש הצהרת ראש ממשלה שמחייבים את הכנסת ואת הממשלה.

אסעד עראידה: רבותיי, המשבר הוא משבר אמון.

אסעד עראידה: המשבר הוא לא סכום כסף זה או אחר.

אסעד עראידה: המשבר הוא על שוויון לכל תושבי מדינת ישראל באשר הם, ואנחנו כמדגם - סליחה על הביטוי - עשו מאיתנו צחוק.

אסעד עראידה: לא נתנו לנו את מה שמגיע לנו.

אסעד עראידה: אני לא רוצה לדבר על יתר האוכלוסיות, כי כל אוכלוסייה תדבר בעד עצמה, אבל אנחנו תומכים בשוויון מלא לכל הסקטורים במגזר היהודי, במגזר הערבי וכדומה.

אסעד עראידה: לכן אני אומר, לדאבוני, הם גוררים אותנו למצב הזה, ואני מטיל את כל האחריות על ממשלת ישראל.

אסעד עראידה: אם תהיה אלימות - אני מקווה שלא - היא תהיה על אחריותה הבלעדית.

אסעד עראידה: אנחנו לא רוצים להגיע להפגנה הגדולה ביום ראשון, אבל אם עד יום חמישי לא תיפתר הבעיה, אין לנו מנוס אלא לבוא בהמונינו ביום ראשון ולהפגין.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, כבוד השיח' מואפק טריף, הנושא של השביתה הזאת לא עובר את גבולות הטעם הטוב, אלא את גבולות הנוהל השלטוני המסודר.

מוחמד ברכה: זה כבר השבוע החמישי שהשביתה הזאת נמשכת, וכנראה שכמה אחראים במדינה חולים בחירשות ולא שומעים.

מוחמד ברכה: כנראה שצריך לעזור להם לשמוע.

מוחמד ברכה: כנראה שבשיטה הקיימת דרך הפעולה הזאת לא מספיקה, וצריך לגרום להם לשמוע.

מוחמד ברכה: השביתה של ראשי המועצות הערביות הדרוזיות הופכת לא רק לעניין של חלק מהאוכלוסייה הערבית, אלא היא הופכת לעניין של כל האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: אני מרגיש שזה נושא שלי.

מוחמד ברכה: אני לא דרוזי, אבל אנחנו אחים.

מוחמד ברכה: אנחנו אחים גם בשפה, גם בתרבות, גם בהוויה וגם בהווה, וכנראה גם בעתיד.

מוחמד ברכה: אנחנו אחים, על אף שיש כאלה שאולי פה ושם מערערים על הנושא הזה.

מוחמד ברכה: אבל זה לא מעניין, כי אלה שוליים זניחים.

מוחמד ברכה: המאבק של האוכלוסייה הערבית הדרוזית הופך למאבקה של כל האוכלוסייה הערבית, ואני מבקש מנציגי משרד הפנים, מנציגי משרד האוצר ומיושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה - שאני מכבד אותו ומעריך אותו - שישמעו גם שראשי המועצות הערביות הכריזו על שביתת הזדהות עם המאבק הזה של כל האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: אם הנושא הזה יישאר תלוי, הנושא הזה "ישטוף" את כל האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: לא נהיה חלק משביתת הזדהות, אלא נהיה חלק פעיל ובלתי נפרד מהמאבק הזה, כי בסופו של דבר, מה שיושג במאבק הזה צריך להיות מושלך על כל האוכלוסייה הערבית בישראל.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לחזור על מה שאמרו חבריי לפניי, על המשחק שהשירות הצבאי הוא ערובה לשוויון.

מוחמד ברכה: לא שוויון ולא נעליים.

מוחמד ברכה: נכונה קריאת הביניים שהושמעה כאן, שלא רק שהם מופלים לרעה כמו האוכלוסייה הערבית, הם מופלים לרעה יותר, כי בנוסף לכל גזלת האדמות והתקציבים וכו' וכו', כל אחד תרם שלוש שנים מחייו.

מוחמד ברכה: זה לא יותר?

מוחמד ברכה: ולפעמים הוא גם לא חוזר הביתה.

מוחמד ברכה: אני בא לישיבה הזאת, אדוני היושב ראש, מישיבה של ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: בוועדת הכספים נכח שר האוצר, שנתן סקירה על תקציב המדינה לשנה הבאה.

מוחמד ברכה: העליתי בוועדת הכספים מול שר האוצר את הנושא של השביתה, וביקשתי ממנו שיתן תשובה מיידית.

מוחמד ברכה: אמרתי לו שזה לא נושא של תכנון לטווח הרחוק, אלא זה נושא של יישום דברים שהוחלטו והתקבלו וקיימים בספר התקציב שפשוט צריך להעביר.

מוחמד ברכה: אמרתי לו שלא יתכן שאנשים שנבחרו כדי לשרת ציבור, שהם נבחרי ציבור, יושפלו בצורה הזאת שיבואו להידפק על הדלתות כבר חמישה שבועות.

מוחמד ברכה: הם לא העובדים של שר האוצר, עם כל הכבוד לפקידי האוצר - אני לא רוצה שישתמע שאני פוגע בהם, חס וחלילה.

מוחמד ברכה: מדובר בנבחרי ציבור, שנבחרו על מנת לשרת את הציבור בכפרים שלהם.

מוחמד ברכה: הם לא נבחרו על מנת לשבת חמישה שבועות באוהל, או להידפק על דלתו של איש זה או אחר, יהיה מי שלא יהיה.

מוחמד ברכה: אני מסכים עם מה שאמר ראש מועצת מע'אר.

מוחמד ברכה: התשובות של שר האוצר, במקרה הטוב ביותר, אני קורא להן תשובות של בריחה מאחריות.

מוחמד ברכה: מה הוא אומר?

מוחמד ברכה: הוא אומר: דנו בעניין וביקשנו ממשרד הפנים, גברתי המשנה למנכ"ל, שיעשה את הבדיקה ולפי הבדיקה יעביר את מה שצריך להעביר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, הוא גלגל את זה עליכם לפני פחות משעה.

מוחמד ברכה: הוא אמר שזה יתבצע תוך כמה ימים.

מוחמד ברכה: חמישה שבועות, שזה 34 ימים, לא הספיקו לו.

דוד אזולאי: הרשה לי ללמד זכות, היו חגים באמצע.

מוחמד ברכה: לאנשים האלה אין חג ולא יהיה חג במצב הזה.

מוחמד ברכה: אני מכבד את קדושת החגים של כל העדות, אבל חלק מקדושת החג היא שלא תחגוג כששכנך סובל.

מוחמד ברכה: האם זה לא חלק מהמסורת?

דוד אזולאי: וחי אחיך עמך.

מוחמד ברכה: לכן גברתי המשנה למנכ"ל משרד הפנים, לפי מה שאמר שר האוצר, הנושא נמצא אצלכם.

סאלח טריף: שר האוצר אמר שאין לו נתונים.

סאלח טריף: זה ממש מדאיג.

מוחמד ברכה: שום נתונים.

מוחמד ברכה: מה, הוא הולך לגשש באפילה?

מוחמד ברכה: הוא הולך לחפש מתחת לאדמה?

מוחמד ברכה: אלה נתונים שקיימים במשרד שלו.

יהודית נאות: אין לו נתונים, כי לא יודעים איפה הכסף.

מוחמד ברכה: לכן, טוב שמשרד הפנים יקבל החלטה מיידית, ואני פונה אליך אדוני כיושב ראש הוועדה.

מוחמד ברכה: אני מסכים למה שאמר חבר הכנסת מח'ול, שנקבל המלצה והחלטה.

מוחמד ברכה: יש שתי ועדות שמקבלות החלטות חשובות, ויש ועדה שמקבלת החלטות ביצועיות, שהיא ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אני מציע שוועדת הפנים ואיכות הסביבה - ואני לא חבר בה - תיקח לעצמה סמכות להיות חלק מהמאבק הזה, ושהיא תצהיר שהיא חלק מהמאבק הזה.

מוחמד ברכה: ואם המאבק הזה יימשך, ועדת הפנים ואיכות הסביבה תקיים את ישיבותיה באוהל הזה ותהיה שותפה ליושבים באוהל הזה.

מוחמד ברכה: לא יתכן שקשר השתיקה הזה יימשך, לא מבחינה ציבורית, לא מבחינת כלי התקשורת ולא מבחינת האחראים במדינה.

שי וינר: העלו הרבה מאד נקודות.

שי וינר: אין ספק שיש לא מעט בעיות, אבל הפתרון לרוב הבעיות הוא ברמה הפרטנית מול הרשות במסגרות הקיימות, ולא כאיזשהו פתרון לבעיה כוללת.

שי וינר: הפתרון הוא לא כולל, גם הבעיות וגם הפתרונות הם פרטניים לרשויות המקומיות.

שי וינר: אני חייב למחות על דברי חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

שי וינר: למרות שהיא יצאה, אני בהחלט לא מסוגל לקבל את דבריה.

שי וינר: יש החלטות ממשלה.

מוחמד ברכה: היא חזרה בה, ואני מציע לא לעשות מזה עניין.

יהודית נאות: זה קיזז את ה"משתוללים".

שי וינר: אני רוצה לומר שתי נקודות.

שי וינר: תכנית החומש היא תכנית העבודה.

שי וינר: ראשי הרשויות כבר מכירים זאת יותר טוב ממני, הם גם החליטו והם גם הקצו.

שי וינר: משרד האוצר לא אחראי לא להקצאה בין הרשויות המקומיות ובטח לא להעברות הכספיות מהמשרדים הייעודיים.

יהודית נאות: למה לא?

סאלח טריף: זאת האחריות הבלעדית שלכם.

שי וינר: המשרדים הייעודיים אחראים לביצוע תקציבם.

שי וינר: התקציבים, מבחינת משרד האוצר, הועברו באופן מלא.

סאלח טריף: אתה שולט בהם בכל צעד ושעל.

איוב קרא: אתה משחרר את הכסף.

שי וינר: אני לא משחרר את הכסף ואני לא שולט עליו.

איוב קרא: אוי ואבוי, אז מה, הם עושים מה שהם רוצים?

איוב קרא: אל תהיה נאיבי.

איוב קרא: אתה פוגע באינטליגנציה של הנוכחים פה.

שי וינר: עלו הערות על ידי מספר דוברים לגבי הנתונים שהעליתי.

שי וינר: הנתונים הם לא נתוני משרד האוצר.

שי וינר: הנתונים נלקחו מהדוחות הכספיים המבוקרים שהוציא משרד הפנים.

דוד אזולאי: מתי נציגי משרד האוצר לוקחים על עצמם פעם את האחריות?

דוד אזולאי: תמיד מפילים את זה על האחרים.

איוב קרא: הוא אמר שהוא ביקר בכפרים ושהכפרים נראים לו יופי.

איוב קרא: זה הנתון שלך?

איוב קרא: תעשה איתי סיור, ותראה את הביוב ברחובות ותראה את כפר דאליית אל-כרמל.

מוחמד ברכה: לא חייבים לחיות בכפרים מכוערים על מנת לקבל תקציבים.

משה קצב: ראשית, אני מזדהה ותומך בתביעות של ראשי המועצות וראשי הרשויות באופן מוחלט.

משה קצב: שנית, צריך לבדוק את החלטת הממשלה, אם התקבלה הארכת תכנית החומש לחמש שנים נוספות.

משה קצב: לפי מיטב זכרוני, יש החלטה כזאת.

משה קצב: צריך לבדוק איפה היא עומדת מבחינת משפטית, ואם כן, לדאוג לביצועה.

משה קצב: שלוש, אני רוצה לומר לאחיי ראשי הרשויות, הבעיה לא ייחודית לכם.

משה קצב: השלטון המקומי במדינת ישראל נמצא כבר שנים אחדות, כבר קרוב לעשר שנים ויותר, במשבר עמוק.

משה קצב: גם יהודים, גם דרוזים, גם ערבים, גם אחרים סובלים מהמשבר הקשה הזה, ואף על פי כן, אני אומר במלוא האחריות, שאני מזדהה ותומך בדרישות ובתביעות של ראשי הרשויות, שעיקרן שתיים, כפי שהבנתי מהמפגש איתם: האחת - כיסוי הגירעונות שנוצרו, שלא באחריות אותם ראשי רשויות שרק נבחרו; שתיים - להבטיח תכנית פיתוח במסגרת חומש לחמש שנים נוספות ולבצע אותה.

משה קצב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס בכמה משפטים למה שאמר חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה קצב: אני לא חושב שזה מוסרי מצד חבר כנסת שמטיף לאי גיוס של חלק מאזרחי ישראל לצה"ל שיבוא ויאמר: הנה אתם משרתים בצה"ל, אתם נפגעים יותר מאיתנו.

אחמד טיבי: לא, זה עולה בקנה אחד עם מה שאני אומר.

עסאם מח'ול: חבר הכנסת קצב, אתה משתמש בזה, לא הוא.

משה קצב: את דעתי אני יכול להשמיע פה?

דוד אזולאי: חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת משה קצב שמע אותך בקשב רב ולא הפריע לך.

אחמד טיבי: הוא חילק לי תעודת מוסר, אז מותר לי להגיב.

דוד אזולאי: אנא ממך, תאפשר לו לדבר ללא הפרעה.

משה קצב: אני חושב שכל אחד חייב להגן על הבית שלו, וצריך להצדיע לבני העדה הדרוזית שיוצאים להגן על הבית ועל מדינת ישראל.

משה קצב: בשירות ביטחון של אזרחי ישראל הם גם מגנים על חבר הכנסת אחמד טיבי ועל אלה שמטיפים לא להתגייס לצה"ל, ולכן לא צריך לקשור בין שני הדברים האלה.

משה קצב: לפי דעתי, שירות בצה"ל הוא נחוץ וחיוני.

משה קצב: כל אחד שמכבד את עצמו, צריך לצאת ולהגן על הבית שלו.

מוחמד ברכה: בינתיים צריך להגן על האזרחים הערביים מהמדיניות של הממשלה של חבר הכנסת קצב ושל הממשלה הנוכחית.

משה קצב: זה שהדרוזים יצאו לשירות ביטחון והקריבו את חייהם, הם הקריבו את חייהם גם למענך וגם למעני.

מוחמד ברכה: בינתיים הם צריכים הגנה ממך עכשיו.

משה קצב: הגנה ממני על מה?

משה קצב: אני מאיים עליך?

מוחמד ברכה: ממדיניות הממשלה הקודמת וממדיניות הממשלה הנוכחית.

דוד אזולאי: חבר הכנסת משה קצב ישב כאן ושמע את כולם בקשב רב ולא הפריע לאף אחד.

דוד אזולאי: כשאתה דיברת, אף אחד לא הפריע לך.

דוד אזולאי: אנחנו רוצים להגיע לסיכום, ואתה רוצה לפוצץ את הישיבה?

משה קצב: אני לא חבר הוועדה, באתי לישיבת הוועדה לכבודם של ראשי הרשויות, ואני מודה לך אדוני היושב ראש שאפשרת לי להתייחס לדברים.

משה קצב: סך הכל ביקשתי לא לקשור את המשבר הקשה שפוקד את הרשויות המקומיות הדרוזיות והתביעות המוצדקות של ראשי הרשויות לעניין שירות ביטחון.

אחמד טיבי: אבל הם הדרוזים העלו את זה, כל אחד מהם העלה את הנושא הזה.

אחמד טיבי: הם מרגישים כאב.

דוד אזולאי: אני רוצה לגשת לסיכום.

דוד אזולאי: חברי הוועדה מזדהים עם מאבקם המכובד של בני העדה הדרוזית והעדה הצ'רקסית בכלל, וראשי הרשויות בפרט.

עסאם מח'ול: מאבקם המכובד והצודק.

דוד אזולאי: הוועדה רואה בחומרה רבה את הזלזול של משרדי הממשלה בראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, ששובתים זה חודש ימים ואף אחד לא התייחס אליהם.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת למשרד האוצר ולכל משרדי הממשלה להפסיק להתעלל בבני העדה הדרוזית, ומבקשת להעביר תקציבים, על פי ההסכם, לתכנית החומש.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לראש הממשלה, לשר האוצר ולשר הפנים להיפגש מיידית עם ראשי הרשויות על מנת להפסיק את שביתתם, לפני ההפגנה הגדולה ב10- בחודש.

יהודית נאות: ולמנוע הסלמה.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לראש הממשלה להקים לאלתר ועדת מנכ"לים להכנת המשך תכנית החומש לשנים הבאות.

דוד אזולאי: הוועדה צופה בדאגה את הבאות בעדה הדרוזית לקראת ההפגנה הגדולה.

דוד אזולאי: הוועדה גם קוראת ופונה לחברים הדרוזים לגלות איפוק, כמו במאבקם עד כה.

דוד אזולאי: תודה רבה, הישיבה נעולה.