ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 3, 1999-07-26 11:00

דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום הוא שביתת המצילים.

דוד אזולאי: בגלל חשיבות הענין החלטנו לקיים דיון בנושא, אינני מעונין להמתין עד לשביתה הבאה, אנחנו רוצים למנוע אותה.

דוד אזולאי: לפני כמה שבועות היינו עדים לשביתת המצילים וכתוצאה מהשביתה הזאת, למעלה מעשרים איש קיפחו את חייהם באותה תקופה.

דוד אזולאי: אני חייב לציין את עבודתם ומסירותם של המצילים, ללא ספק, הם עושים מלאכת קודש, עבודה נאמנה בתוקף תפקידם, אבל יחד עם זאת, כאשר מתקיימת שביתה ואנשים מקפחים את חייהם, הכל לשווא.

דוד אזולאי: מטבע הדברים, אנשים שוכחים את הניצולים שהצלתם וזוכרים רק את אלה שטבעו כתוצאה מהשביתה.

דוד אזולאי: בוודאי שהשביתה פוגעת בתדמית.

דוד אזולאי: המטרה של הוועדה היום, ראשית, לשמוע מהחברים היכן הענינים עומדים מכיוון שהיתה שביתה, היה פסק זמן ולאחר מכן היה שוב איום לקראת שביתה.

דוד אזולאי: היות ואנחנו נמצאים בשיא עונת הרחצה, אנחנו לא מעונינים שהמצילים ישבתו שוב, אנחנו נמצאים כאן על מנת למנוע את השביתה הבאה.

מקסים לוי: אני מכיר את הבעיה מתפקידי הקודמים.

מקסים לוי: יש כאן שתי בעיות מרכזיות, בעיה ראשונה, מרכז השלטון המקומי לא יכול לתת יד לפריצת שכר.

מקסים לוי: מצד אחד, מחייבים את מרכז השלטון המקומי לתוכנית הבראה, ומצד שני, הם לא יכולים לבצע הסכמים.

מקסים לוי: בעיה שניה, עבודת המצילים היא עבודה קשה, עבודתם נעשית בשמש היוקדת והבעיה חמורה יותר כאשר הפנסיה שלהם לא משולמת כמו לכל העובדים האחרים במשק.

מקסים לוי: המשא ומתן עם המצילים יימצא תמיד בואקום, מצד אחד, השלטון המקומי לא יכול לבצע הסכמים מכיוון שהם כפופים למשרד האוצר, ומצד שני, המצילים רוצים הסכם שייקנה להם זכויות כמו לכל עובד אחר.

מקסים לוי: לכן, כל מה שייאמר כאן על ידי כל הצדדים, המצב לא יבוא על פתרונו לא אם משרד האוצר יהיה מוכן ללכת להסכם שמטרתו לא לחבל בחוק יסודות התקציב אלא לאפשר למרכז השלטון המקומי לחתום על הסכם שאולי הוא חריג אבל הוא שונה מכל הסקטורים האחרים.

גיורא רוזנטל: ראשית, אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה.

גיורא רוזנטל: זאת הופעה ראשונה של נציגי מרכז השלטון המקומי בישיבת הוועדה בראשותך.

גיורא רוזנטל: ברכות.

גיורא רוזנטל: עבודה קשה צפוייה לך ואנחנו כמובן נסייע בכל שנוכל.

גיורא רוזנטל: לעצם הענין, חבר הכנסת מקסים לוי תאר את הבעיה.

גיורא רוזנטל: מצד אחד, עבודה מסוג מיוחד מאוד, עבודה המתבצעת בצורה מעוררת כבוד, גם בעצם הימים האלה, למעט העיצומים שהיו.

גיורא רוזנטל: מצד שני, אנחנו נמצאים במצב משקי קשה מאוד ובכל זאת אנחנו מנסים למצוא פתרון.

גיורא רוזנטל: אנחנו נמצאים בתהליך של משא ומתן.

גיורא רוזנטל: נכון, התהליך קצת ארוך, אבל הוא ארוך בגלל הפערים הגדולים שהיו בתחילת המשא ומתן, בין הדרישות ובין האפשרויות האלה.

גיורא רוזנטל: הפערים האלה הצטמצמו אבל עדיין לא התגבשו לידי הסכמה.

גיורא רוזנטל: שלוש סוגיות מרכזיות עומדות לפנינו.

גיורא רוזנטל: סוגייה אחת, נושא הפנסיה.

גיורא רוזנטל: סוגייה שניה, התוספת.

גיורא רוזנטל: לטענת המצילים, מדובר בעדכון שהיה קיים בהסכם הקודם.

גיורא רוזנטל: סוגייה אחרונה, לאיזה הסכם יכנסו המצילים החדשים שיבואו.

גיורא רוזנטל: אלה שלוש סוגיות שעליהם מתקיים משא ומתן.

גיורא רוזנטל: הייתי אומר, שבסוגיית המציל החדש ובסוגיית הפנסיה, אנחנו נמצאים קרובים, העמדות קרובות אחת לשניה.

גיורא רוזנטל: אנחנו רחוקים בעמדות בכל מה שקשור לתוספת.

דוד אזולאי: מהי הגישה לגבי מציל חדש?

גיורא רוזנטל: שמציל חדש ייכנס בתנאים אחרים, בתנאים חדשים שלא כמו בהסכם חריג כי ההסכם הקיים הינו הסכם חריג מאוד שנובע ממהות העבודה.

גיורא רוזנטל: לגבי הפנסיה, אנחנו קרובים מאוד בעמדות מכיוון שאנחנו חושבים שטענת הפנסיה צודקת ולכן אנחנו צריכים לקדם את הפתרון.

גיורא רוזנטל: בנושא תוספת השכר, חילוקי הדעות גדולים וטרם הגענו לידי הסכמה אם כי תהליך המשא ומתן עדיין בעיצומו.

גיורא רוזנטל: מלכתחילה הדרישות של התוספת היו בשיעורים גבוהים מאוד.

גדעון עזרא: בכמה מצילים מדובר?

גיורא רוזנטל: לא מדובר באלפי מצילים, מדובר ב- 200 מצילים ובעשר רשויות מקומיות המפעילות חופים, כאשר שלוש רשויות לא נכללות בסכסוך הזה: תל-אביב, חיפה ועכו.

גיורא רוזנטל: תל אביב הגיעה להסכם אחר, חריג מאוד, בגלל המעמד המיוחד שיש לתל אביב בנושא השכר.

גיורא רוזנטל: יש להם מעמד עצמאי לקיים משא ומתן עצמאי.

גיורא רוזנטל: כנ"ל חיפה.

גיורא רוזנטל: עכו לא מפעילה את החופים באמצעות הרשות המקומית אלא באמצעות חברה כלכלית.

גדעון עזרא: העובדים הללו הם עובדים קבועים?

גיורא רוזנטל: העובדים האלה הם עובדים קבועים שיש להם הסכם שכר חוקי, הסכם שמדבר על כך שהם עובדים מהבוקר ועד הערב, כולל שישי-שבת, וכל שעות העבודה שמעבר לשעות העבודה הרגילות נפרסות לאורך כל השנה, גם בתקופה שהים סגור והם לא עובדים.

גיורא רוזנטל: ערך שעת עבודה בשבת הינו 475% על כל שעה, פורסים זאת לאורך כל השנה וכך יש להם 12 משכורות בשנה.

גיורא רוזנטל: חלק מהשכר נקרא תוספת מצילים שגובהו היום הוא בערך כ- 2,000 שקל.

גיורא רוזנטל: המצילים טענו שהתוספת נשחקה בגלל שההסכם הקודם לא עודכן על פי רצונם ולכן כעת הם דורשים לעדכן זאת בשיעור של 4,000 שקל.

גיורא רוזנטל: אנחנו אמרנו, שבתקופה של הסכם שכר המאושר לעובדים בסקטור הציבורי בשיעור של 4.8% בלבד, לעובדים שמשכורתם נמוכה משכרם של המצילים, אין הצדקה לשלם עשרות אחוזים של תוספת.

גיורא רוזנטל: היבט נוסף, הרשויות מקיימות תוכניות הבראה, רשויות מפטרות עובדים, רשויות מקצצות שכר לעובדים, ולכן לא יעלה על הדעת באותה נשימה לשלם למצילים תוספות רק בגלל שהם מצילים בני אדם ולהיענות לדרישה של עשרות אחוזים.

גיורא רוזנטל: אי אפשר להיענות לזה גם מבחינה כספית וגם מבחינת העובדים האחרים.

גיורא רוזנטל: זאת דרישה שאנחנו לא מסכימים לה ולכן התחלנו לקיים משא ומתן על פערים גדולים מאוד.

גיורא רוזנטל: לא טענו שלא נשלם כלום, אמרנו שנשלם מעבר למה שעובדים אחרים מקבלים אבל לא בשיעורים כאלה.

גיורא רוזנטל: הסוגיה המרכזית, שאנחנו מנסים לגשר על הפער.

גיורא רוזנטל: אני אומר שוב, אנחנו נמצאים בעיצומו של משא ומתן ואני מקווה שנגיע להבנה בימים הקרובים.

גיורא רוזנטל: אין ספק שהנושא הזה של פיקוח נפש ממזער את הסיכוי שמישהו יקפח את חייו.

גיורא רוזנטל: זה הדבר המרכזי שעמד לנגד עינינו ועשינו הכל כדי למנוע זאת החל מהגברת הפיקוח.

גיורא רוזנטל: אני רוצה לציין לשבח את משרד הפנים שסייע כספית על מנת להגביר את הפיקוח ולהוסיף מצילים.

גיורא רוזנטל: נקטנו בצעד חריג, צעד שלא נקטנו בו בעבר, אבל לא היתה לנו ברירה, הוצאנו צווי ריתוק למצילים שהיו בעיצומים על מנת למנוע פיקוח נפש.

גיורא רוזנטל: שוב אני אומר, אנחנו לא נוקטים בצעדים כאלה, אבל כאן לא היתה ברירה, ראינו שאנשים מקפחים את חייהם.

גיורא רוזנטל: במקביל אני אומר, יש לקדם את המשא ומתן על מנת להגיע להסדר.

גיורא רוזנטל: לנושא השכר.

גיורא רוזנטל: שכרם הממוצע של המצילים הינו כ- 15,000 שקל בחודש.

גיורא רוזנטל: מתוך זה החלק הפנסיוני מהווה למעלה משליש.

גיורא רוזנטל: לכן אמרנו, שבעיית הפנסיה ברורה.

גיורא רוזנטל: אנחנו חושבים שבעבודה מן הסוג הזה לא ראוי שמציל ישאר עד גיל הפנסיה שהוא 65 אלא יצא קודם לכן.

גדעון עזרא: מה ההכשרה להיות מציל, כמה זמן אורך הדבר?

גיורא רוזנטל: אינני יודע את ההכשרה המדויקת על מנת להיות מציל.

אהרון עוזיאלי: נושא המצילים עולה חדשות לבקרים.

אהרון עוזיאלי: זאת העונה השניה שאנחנו מטפלים בענין זה.

אהרון עוזיאלי: סיכומו של דבר בעצם בסיכום שהושג בין המצילים למרכז השלטון המקומי בהסכמתנו.

אהרון עוזיאלי: שלושת הצדדים בענין סיכמו שהסכסוך הזה ייפתר בשלושת הנושאים שצריכים להיגמר בו זמנית.

אהרון עוזיאלי: פן אחד של הסכסוך היה הנושא הפנסיוני שבו הצענו מודל כלשהו, אני מקווה שנתכנס אליו.

אהרון עוזיאלי: הגורם לכך שההשתכרות עבור עבודת שבת תהיה יותר קטנה מההשתכרות הנוכחית כנגד זה שסכום מסוים יועבר להשתכרות השוטפת, קרי, ההשתכרות שהיא הקובעת לצורך הבסיס הפנסיוני.

אהרון עוזיאלי: ישנה כאן שאלה קשה, איך עושים את ההמרה הזאת.

אהרון עוזיאלי: אני חושב שאנחנו יכולים להציע את המודל שייתן את התשובה שבסיכומו של דבר ההשתכרות הפנסיונית אכן תעלה וההשתכרות ברוטו של המצילים בממוצע לא תיפגע.

אהרון עוזיאלי: כנגד זה יש את הפן השני של דור ב'.

אהרון עוזיאלי: אמרנו שמוכרחים לייצר מצב חדש, כך ששיטת ההעסקה הנוכחית לא תחזור על עצמה.

אהרון עוזיאלי: זאת נוכל ליישם באמצעות העסקת עובדים חדשים שיתקבלו בתנאים שונים מהתנאים הקיימים היום.

אהרון עוזיאלי: תנאי השכר של דור ב' הם גם חלק מן המשא ומתן.

אהרון עוזיאלי: אני רוצה להדגיש את עמדתנו בענין זה, חשוב מאוד לדבר גם על האופציה החדשה כך שהמצילים הוותיקים לא יפגעו, אבל אופציה לספק את השירותים האלה באמצעות הפרטת חופים בכלל או באמצעות העסקת שירותי קבלן.

אהרון עוזיאלי: השירות הזה צריך להיות מבוצע לא על ידי עובדי מרכז השלטון המקומי אלא על ידי חופים חיצוניים.

אהרון עוזיאלי: אני חושב שזה חלק מאוד מהותי.

אהרון עוזיאלי: אם נשיג זאת, אני חושב שנוכל ליצור את הרפורמה בענין.

אהרון עוזיאלי: אם לא, אני חושש מאוד שבעוד עשר שנים נימצא פה באותה סיטואציה, כאשר דור ב' יהיה בתנאי דור א' של היום.

אהרון עוזיאלי: פן נוסף, תוספת ההצלה שהמצילים ביקשו לעדכן אותה.

אהרון עוזיאלי: בתחום העדכון נקבע שהתוספת תהיה בין 0 ל- 1,000 שקל כאשר הנושא פתוח למשא ומתן בין הצדדים.

אהרון עוזיאלי: חשוב להדגיש שבענין הזה, העלות חייבת לבוא על חשבון עלות הסכמי השכר מכיוון שאין שום יכולת שהתשלומים האלה יבוצעו אקסטרה.

אהרון עוזיאלי: הכל חייב להתכנס בתוך העלות של 4%-8% על פי הסכם השכר הכללי במשק.

אהרון עוזיאלי: זאת גם העוגה שעומדת לטובת השלטון המקומי בכל הקשור לתשלומים לעובדי השלטון המקומי.

דוד אזולאי: יש כאן טענה שנשמעה ממרכז השלטון המקומי לגבי הפנסיה של המצילים.

דוד אזולאי: אומנם ההשתכרות החודשית שלהם גבוהה בגלל התוספת, אבל בסופו של דבר כאשר מציל מגיע לגיל פנסיה הוא יוצא עם פנסיה נמוכה מאוד.

דוד אזולאי: האם משרד האוצר מוכן לתת על כך את הדעת ולנסות לפתור את הבעיה הכאובה של הפנסיה?

יעקב אגמון: חבר הכנסת אזולאי, הפנסיה שלהם אומנם היא שליש מההשתכרות הכוללת שלהם, אבל היא עדיין בגובה של 6,250 ש"ח בממוצע, שזה גבוה בהרבה מהרבה פנסיונרים.

יעקב אגמון: המנכ"ל אמר בצדק, שאנחנו מתייחסים להשתכרות כעובדה.

דוד אזולאי: המנכ"ל לא דיבר על 6,250 ש"ח, הוא ציין סכום של 5,000 ש"ח.

יעקב אגמון: אני רוצה לחדד את דבריו של המנכ"ל.

יעקב אגמון: התייחסנו לשכר המצילים כעובדה שמדובר בשכר גבוה שהושג במשך השנים.

יעקב אגמון: ההשתכרות הפנסיונית היא אומנם רק שליש, אבל אני רוצה לומר לוועדה הנכבדה הזאת, שההשתכרות הזאת עדיין גבוהה בהרבה מההשתכרות הפנסיונית של רוב עובדי השלטון המקומי.

יעקב אגמון: השכר הממוצע על פי הנתונים שלנו הוא 6,250 ש"ח בפנסיה.

יעקב אגמון: מתקן אותי מר עוזיאלי ואומר, שכאשר המציל יפרוש, סביר להניח שעם ההתקדמות שלו בדרגות והוותק, השכר הפנסיוני שלו יהיה עדיין גבוה והוא ישמור על פער משמעותי ביותר.

יעקב אגמון: למרות זאת, אמר המנכ"ל בצדק, מצאנו דרך סבירה והוגנת כדי לשנות את הפנסיה בשיעור של 24%.

יעקב אגמון: עדיין לא קיבלתי את הסכמת האוצר לנתון הזה, אבל הכלכלנים שלנו דיברו על הצעה כזאת שהמצילים לא צריכים לסרב לה.

אהרון עוזיאלי: השכר הפנסיוני הממוצע היום הוא כ- 6,250 ש"ח, אבל זה אומר בממוצע לכלל המצילים.

אהרון עוזיאלי: כלומר, מצילים חדשים, כאלה שמועסקים 10-15 שנה וכאלה שמועסקים כבר 30 שנה.

דוד תמיר: השכר הזה כולל גם את תל אביב?

אהרון עוזיאלי: לא.

דוד אזולאי: אתה רוצה לקחת את תל אביב כמודל?

דוד תמיר: הלוואי.

דוד תמיר: מנפנפים כאן בנתונים, אני מסתכל כאן על תלושי משכורת ואני לא רואה חפיפה.

אהרון עוזיאלי: כמובן שמציל ערב פרישה עם ותק גבוה יותר ועם דרגות גבוהות יותר, השכר הפנסיוני שלו יהיה בגובה של 8,000-9,000 ש"ח ולא 6,000 ש"ח.

אהרון עוזיאלי: זה נכון בממוצע לאורך חייו כעובד פעיל בשירות.

אהרון עוזיאלי: צריך לזכור שהמצילים עובדים רק חצי שנה ובמהלך חצי השנה השניה הם נהנים מפירות העבודה בקיץ כאשר הבסיס הפנסיוני הוא בסיס לשנה שלמה.

אהרון עוזיאלי: כלומר, הפנסיה היא לא לחצי שנה, הפנסיה נפרשת לכל השנה.

אהרון עוזיאלי: למציל יש השתכרות רבה נוספת אבל היא מומרת לשכר פנסיוני גם בחודשי החורף.

אהרון עוזיאלי: לומר שרק שליש מהשוטף זה השכר הפנסיוני, זה לא נכון כי בעצם שכרו הפנסיוני מתייחס לראיה השנתית השלמה וכך הוא מקבל שכר שוטף לאורך השנה לפי השכר הקובע שלו ועוד שעות נוספות שהוא צבר לעצמו באותם חודשי הקיץ.

אהרון עוזיאלי: ההצעה שאנחנו מציעים משפרת את שכרו של המציל פעמיים.

אהרון עוזיאלי: פעם אחת כאשר חלק משעות השבת עוברות לשכר הקובע.

אהרון עוזיאלי: כאן מדובר בשיפור של 20%-25% לעומת המצב היום.

אהרון עוזיאלי: מעבר לכך, גם תוספת המצילים לכשעצמה היא פנסיונית, ולכן, ההגדלה של התוספת תורמת גם היא בעצמה לגידול של השכר הפנסיוני בהתאמה.

אהרון עוזיאלי: ככל שהתוספת תהיה גדולה יותר, כמובן שהתרומה לשכר הקובע תהיה גם היא גדולה יותר.

דוד אזולאי: אם הבנתי נכון, הבעיה המרכזית כרגע היא הפנסיה של המצילים.

דוד אזולאי: אם כך, לאיזה אחוז מהשכר הממוצע של הרשות המקומית מגיע המציל?

אהרון עוזיאלי: אני אומר שוב, בלי טובות של אף אחד, שכרם הקובע של המצילים היום הוא כבר גבוה בהרבה לעומת יתר העובדים ברשות.

אהרון עוזיאלי: בלי קשר לשום דבר, במובן האבסולוטי, שכרם הקובע לגמלאות הוא גבוה.

אהרון עוזיאלי: הוא גבוה מכיוון שאוטומטית, מעבר לשכר המשולב, יש להם סדר גודל של אלפיים שקל תוספת מצילים שהיא פנסיונית.

דוד אזולאי: אני מבקש מנציג המצילים להסביר, אני רואה כאן תלוש משכורת הסותר את הדברים שנאמרו.

דוד אזולאי: התלוש כאן מדבר על 2,150 ש"ח נטו.

דוד אזולאי: בכמה שנות ותק מדובר כאן, מה אחוזי הפנסיה?

אבי אפייה: מציל מתחיל עובד שנים רבות בתור עוזר על מנת ללמוד את המקצוע.

אבי אפייה: היום הולכים לקורס של שלושה שבועות והופכים למציל, זה דור העתיד.

דוד אזולאי: מהן שעות העבודה של המציל במשך כל השבוע?

דוד אזולאי: מה אתם עושים בחורף?

אבי אפייה: שעות העבודה של המציל הן מצאת החמה עד צאת הנשמה, משבע בבוקר ועד שבע בערב, הוא עובד 12 שעות ביום, יום יום למעט יום כיפור, זה היום היחיד בו מותר לא להופיע לעבודה.

מרינה סולודקין: מה לגבי תשעה באב?

אבי אפייה: בתשעה באב עובדים יום מלא.

אבי אפייה: מציל עובד כל יום מהשעה שבע בבוקר ועד שבע בערב, כל יום, אין יום חופשי, אין שבת חופשייה, אין חופשת חג, הרי רוב ימי החג הם בעונת הקיץ במהלך חצי שנת עבודת המציל.

גדעון עזרא: רק מציל אחד יש בתחנת הצלה?

אבי אפייה: שלושה מצילים יושבים באותה תחנת הצלה.

אבי אפייה: שלושתם צריכים לסרוק את המים ומתוך אלפי האנשים השוחים במים, המציל צריך לדעת מי עומד לטבוע.

אבי אפייה: המקצוע שלנו לא דומה לכבאי האש.

אבי אפייה: שם למשל, הכבאים יושבים בחדר עד שמזעיקים אותם ורק אז הם מחלצים.

אבי אפייה: בעבודה שלנו, אנחנו צריכים לסרוק את המים כל היום ולבדוק מי עומד לטבוע או מי פוטנציאל עתידי להגיע למים ולטבוע.

דוד אזולאי: כמה מצילים יש בחוף אחד?

אבי אפייה: שלושה מצילים.

אבי אפייה: הגזרה היא 150 מטר, 75 מטר מכל צד.

אבי אפייה: כלומר, בכל גזרה של 150 מטר - שלושה מצילים, אבל הם חולשים על קילומטרים.

דוד אזולאי: באותה גזרה נמצאים רק שלושה מצילים?

אבי אפייה: כן, רק שלושה מצילים כל היום שמתחלפים ביניהם.

דוד אזולאי: אני מבין מדבריך ששלושה מצילים נמצאים באותה גזרה מהבוקר ועד הליל.

אבי אפייה: נכון.

דוד אזולאי: אם כך, כמה מצילים יש בכל רשות מקומית?

אבי אפייה: זה תלוי במספר התחנות.

אבי אפייה: בחוף של עשרה קילומטר יש שבע תחנות, אז תעשה את החשבון ואז תבין את ההבדל בין כמות התחנות שיש בחופים לבין כמות המצילים.

אבי אפייה: אותם מצילים עובדים מהבוקר, כל יום, כל השבוע ואין להם חופש.

אבי אפייה: מה קורה?

אבי אפייה: האדון הנכבד הזה טוען שהוא נותן לי חופש בחורף.

אבי אפייה: הוא לא נותן לי כלום, הוא עושה לעצמו טובה, הוא לא צריך לשלם לי בחורף.

אבי אפייה: אני מעונין לעבוד בחורף, אני אראה לכם מכתבים שכתבתי לרשות שאני מעונין להיות מועסק בחורף, אבל לא כדאי להם להעסיק אותי בחורף.

אבי אפייה: באותה חצי שנה המצילים עובדים 3,000 שעות ויותר, אם מחלקים זאת לאורך כל השנה, נשאר לי זמן עודף מהזמן המקורי של 42.5 שעות שבועיות.

אבי אפייה: למעשה, מהדברים של האדון הנכבד משתמע, שאני עובד רק חצי שנה.

אבי אפייה: אנחנו לא עובדים רק חצי שנה, אנחנו למעשה עובדים בסדר גודל של שלוש משרות.

אבי אפייה: אם נגדיר את המשרה שלנו ונקביל אותה למשרה של עובד רשות מקומית, היו צריכים להעסיק שלושה מצילים באותה משרה.

אהרון עוזיאלי: זה לא נכון, אתה עובד כאלפיים שעות בשנה.

אבי אפייה: אנחנו נותנים כאלפיים שעות עבודה בחצי שנה.

אהרון עוזיאלי: נכון, בחצי שנה עד שבעה חודשים.

דוד אזולאי: ואם המצילים היו עובדים במהלך כל השנה, כמה שעות הם היו צריכים לתת?

אהרון עוזיאלי: גם אלפיים שעות.

אבי אפייה: גם אלפיים שעות אבל הייתי עובד שבע שעות ביום, רואה את המשפחה שלי, מבלה איתה את השבת.

דוד אזולאי: אתה בחרת במקצוע הזה.

גיורא רוזנטל: גם בהסכם הזה הוא בחר.

אבי אפייה: אני מחזיק בפני תלוש משכורת בגובה של 2,000 שקלים.

יעקב אגמון: לא רצינו להביא לכאן תלושים, אני מחזיק בידי תלושים של 30,000 שקלים, לכן אני מציע שלא יעלו את ענין המשכורות.

אבי אפייה: אם האדון הנכבד אומר שתלושי המשכורת שלנו הם בגובה של 30 אלף שקל, מה שיעור הפנסיה, 30%, עשרת אלפים שקלים?

אבי אפייה: שייתן לנו עשרת אלפים שקל פנסיה, אנחנו חותמים על ההסכם.

אבי אפייה: הכל שטויות.

אבי אפייה: הוא מראה תלושים שאנשים יצרו מכיוון שהכניסו את ענין הרכב וזה יוצר תלוש מנופח.

אבי אפייה: השכר המשולם למצילים בפנסיה הוא 70% מתוך השכר המשולב, ובסך הכל מגיעים ל- 4,000 שקלים.

אבי אפייה: מה שקורה, שעובד עם 35 שנות ותק מרוויח 20 אלף שקל ברוטו ויוצא עם 5,000 שקל בפנסיה, ולכן הוא לא יצא לפנסיה לפני גיל 65.

אבי אפייה: למה הוא לא יצא לפני גיל 65?

אבי אפייה: איך הוא יפרוש לפני כן אם הוא לא יכול לקבל אחזקת רכב?

אבי אפייה: יוצא מזה שמציל לפני גיל 65 לא יכול לפרוש כי אחרת יהיו לו רק 25 שנות ותק הנותנות לו רק 50%.

אבי אפייה: הכל שטויות, הם מייצרים בלונים מנופחים.

אבי אפייה: בתל-אביב מייצרים מצב חדש.

אבי אפייה: יש לפני תלוש של עובד שפרש בשנת 1982 וקיבל 10,000 שקל פנסיה.

אבי אפייה: לא ביקשנו זאת.

דוד תמיר: האוצר אישר זאת.

דוד תמיר: משרד האוצר, פה, בחדר הזה, אמר:

דוד תמיר: אנחנו לא מכשירים את "הממזר" הזה, זה "ממזר" ואנחנו לא מוכנים לתת לו יד.

דוד תמיר: אבל חודשיים לאחר מכן הם חתמו על הסכם שכן הכשיר את ההסכם הזה.

אבי אפייה: כאשר מיכה גולדמן היה יושב ראש הוועדה, הסכמנו לפשרה שכפו אותה עלינו.

אבי אפייה: הסכמנו על 1,250 שקל תוספת פנסיונית, כתבו אתנו הסכמים במשך כל החורף, אבל שבוע לפני תחילת עונת הרחצה, החברים הנכבדים אמרו: האמנתם שנחתום על זה?

אבי אפייה: תהיו רציניים.

גיורא רוזנטל: אף אחד לא אמר דבר כזה.

אבי אפייה: יש פרוטוקול.

אבי אפייה: חבר הכנסת מיכה גולדמן אמר:

אבי אפייה: כאן יחתם המסמך, פה יסגר הענין.

אבי אפייה: לפני עונת הרחצה נתבשרנו שישבנו לשווא.

גיורא רוזנטל: תוציא את הפרוטוקול, שים אותו כאן שכולם יראו מה אמרנו ועל מה רצינו לחתום.

דוד תמיר: גיורא, על מה עמד ההסכם בשתיים לפני בוקר, על 200 שקלים שדיברת עליהם?

גיורא רוזנטל: אני מבקש שתוציא את הפרוטוקול ותראה לוועדה את הנאמר, לא היו דברים מעולם.

דוד אזולאי: הפרוטוקול יוכיח את הדברים.

דוד אזולאי: הפרוטוקול מקובל עליך?

גיורא רוזנטל: כן.

גיורא רוזנטל: תראה את הכתוב, שייראו כולם.

גיורא רוזנטל: כל עוד אתה אומר את האמת אני שותק.

עמית יעקב: רבותי, אני חושב, שלא רציני הדבר בוועדה מכובדת זאת שכל אחד ישלוף תלוש.

עמית יעקב: על כל תלוש של אלפיים שקל אני יכול לשלוף תלושים של 20 אלף שקל.

דוד אזולאי: אשמח מאוד באם גם מרכז השלטון המקומי וגם משרד האוצר יציגו תלושי משכורת.

עמית יעקב: זה לא מכובד.

דוד אזולאי: למה לא מכובד?

דוד אזולאי: כאשר אנחנו מציגים תלוש, אנחנו מדברים על עובדות.

עמית יעקב: ישנם גם תלושים של 20 אלף שקל, ולכן אני מבקש מיושב ראש הוועדה, לא לקבל שום סוג של תלוש מכיוון שכאשר מדברים על הממוצע, נתוני האוצר מדברים על הממוצע.

עמית יעקב: יש מקרים של עובד חדש שפרש ולעומת זאת עובד ותיק שיצא לגמלאות, ולכן אי אפשר לקחת תלוש של מסכן או עשיר ולעשות הכללה.

עמית יעקב: בקשר לדיון שהתקיים עם חבר הכנסת מיכה גולדמן.

עמית יעקב: בזמנו דובר על תוספת הצלה.

עמית יעקב: עכשיו יש להם ביד את הנושא של הסדרת הפנסיה עם תוספת מכובדת שהיא גדולה יותר מאותה תוספת שחבר הכנסת מיכה גולדמן הציע לפנסיה.

שלום בן-אבי: מה פתאום.

דוד אזולאי: ובכל זאת, מדוע הם שובתים?

עמית יעקב: בעבר, במסגרת לימודיי, עשיתי עבודה בנושא יחסי עבודה.

עמית יעקב: באותה עבודה ציינתי את שכר המצילים במסגרת מרכז השלטון המקומי, שהוא חריג.

עמית יעקב: רק למצילים יש הסכם קיבוצי מיוחד ובכל זאת הם שובתים, למה?

שלום בן-אבי: המצילים ברשויות המקומיות לא שבתו במשך 30 שנה.

עמית יעקב: שורש הרע בעבודה של המצילים הם תנאי העבודה והחוקים.

עמית יעקב: אנחנו יושבים כאן בבית המחוקקים ומכאן צריכה לצאת הקריאה לבדיקה מחודשת של החוקים והנהלים של חופי הרחצה.

עמית יעקב: כאן גם המקום לבדוק את תנאי העסקתם של המצילים.

עמית יעקב: למה המצילים מרגישים שהם עובדים קשה?

עמית יעקב: מכיוון שהם עובדים שבעה חודשים רצופים, ואני אומר, שזה מצב בלתי רגיל שאדם עובד שבעה חודשים רצופים ללא מנוחה.

עמית יעקב: זאת בעיה אמיתית המתישה את המציל ואת משפחתו.

עמית יעקב: גם למעביד יש בעיה מכיוון שהוא מקבל עובדים שחוקים ומותשים.

עמית יעקב: זאת בעיה שצריכה לבוא על פתרונה.

עמית יעקב: יש בעיות נוספות, כגון חוסר גמישות בהצבת המצילים.

גדעון עזרא: אני לא מבין, איך קורה שבשעה שבע בבוקר נמצאים שלושה מצילים, בשעות השיא שלושה מצילים ובשעות הצהרים יש גם שלושה מצילים?

גדעון עזרא: אני לא מבין את החוקים הללו.

עמית יעקב: החוקים הקיימים הם חוקים אבסורדיים.

עמית יעקב: אני דיברתי בענין עם משרד הפנים, אבל לא עזר דבר.

עמית יעקב: לכן אני אומר, הקריאה צריכה לצאת מכאן.

עמית יעקב: צריך לבדוק את החוקים.

עמית יעקב: המצב אבסורד, דווקא בחודש אפריל כאשר התלמידים עדיין לומדים ואינם בחופשה, בסוכת המציל ישנם שלושה מצילים, למרות שזאת עדיין תקופת חורף ואין עדיין מתרחצים.

עמית יעקב: לעומת זאת, בחודשי הקיץ, ביולי אוגוסט, שיא העונה, אלפי אנשים, ישנם גם שלושה מצילים.

עמית יעקב: אני חושב שצריך להגמיש את החוקים על פי שיקול דעתו של המנהל.

עמית יעקב: מה שקורה, בגלל שמגדירים למתרחצים תחום של 150 מטר בלבד, יוצא מכך שמכניסים אלפי מתרחצים לאמבטיה.

עמית יעקב: אנחנו פוגעים בתושבים עצמם.

עמית יעקב: אלפי מתרחצים מצאו פתרון לבעיה הזאת, יוצאים מהתחום המוכרז, מתרחקים ומתרחצים בחופים לא מוכרזים.

דוד אזולאי: אולי תסביר לי אדוני, מדוע משרד הפנים לא מביא את השינויים האלה בתיאום עם המצילים ומרכז השלטון המקומי?

דוד אזולאי: למה אתה צריך לחכות לדיון כזה בוועדה או עד לשביתת המצילים?

יעקב אגמון: הוא פנה בענין זה מספר פעמים.

יעקב עמית: אני זועק את הזעקה כאן בוועדה.

יעקב עמית: אני קול קורא ואני בא לבית המחוקקים ומבקש שהמחוקקים יבחנו את החוק ויבדקו איפה הליקויים.

יעקב עמית: תוספת שכר לא תפתור את הבעיה, המצילים נשחקים עם שיטת העבודה, הרשויות לא מקבלות שירות ובלי שינוי חקיקה לא יועיל דבר.

יעקב עמית: היו"ר דוד אזולאי: עם כל הכבוד למשרד הפנים, אני חושב שההסכם צריך להידון בין מרכז השלטון המקומי לבין המצילים.

יעקב עמית: משרד הפנים יכול להגיש המלצות לשינוי חקיקה, אבל לומר שצריך לשנות דברים כאשר מתנהל משא ומתן עם המצילים, אני חושב שזה לא שייך לענין.

יעקב אגמון: אני חושב, שהגיע הזמן לבחון את הנושא מחדש יחד עם משרד הפנים.

יעקב אגמון: יושב ראש מרכז השלטון המקומי והמנכ"ל התבטאו לא פעם שיש לבדוק את כל הנושא, את החוקים והכללים.

יעקב אגמון: יכול להיות שבשעות "מתות" לא צריך שלושה מצילים אלא רק מציל אחד.

יעקב אגמון: צריך לבדוק את המרחקים בין הסוכות, מספר האנשים, טיב ההכשרה, והדבר החשוב ביותר, מציל חדש, העסקה רציונלית לאורך כל השנה של המציל.

יעקב אגמון: ההצעה שלנו שבמשך הקיץ הוא יעבוד חמישה ימים בשבוע.

דוד אזולאי: מייד יקום נציג ההסתדרות ויאמר שזאת פגיעה בהסכמי העבודה.

דוד תמיר: לא, זה מתאים לנו.

יעקב אגמון: הם חתמו והסכימו שהתנאי לכל ההסדר הזה, שלא תתקיים העסקה בלתי אפשרית על המציל החדש.

יעקב אגמון: זה לא יתכן שמציל יעבוד כל כך הרבה שעות ואם הוא עושה זאת הוא הופך לרובוט.

דוד אזולאי: או שהוא לא עובד או שהוא לא עושה את עבודתו כראוי.

אבי אפייה: הרובוטים הללו מוכיחים את עצמם הלכה למעשה.

אבי אפייה: מדברים כאן פקידים, אנשי משרד.

אבי אפייה: אני מדבר מהשטח, אתה מבין את ההבדל?

דוד אזולאי: אתה מסכים לזה, שזה בלתי אפשרי שאדם יעבוד 12 שעות במשך שבעה חודשים?

דוד אזולאי: אתה רוצה לומר לי שהוא נותן את אותה תועלת של עובד העובד שמונה שעות?

יעקב אגמון: אני מבקש שהוועדה תרשום לעצמה את הפניה החשובה, להסדיר את נושא ההצלה, ואני בטוח שמרכז השלטון המקומי יתרום את תרומתו יחד עם ראשי הערים.

יעקב אגמון: חבר הכנסת גולדמן הציע הצעה, לפי דעתי פעל ביושר כאשר רצה לפתור את הסכסוך.

יעקב אגמון: לא היתה התחייבות בבית הזה שאנחנו חותמים על ההסכם.

יעקב אגמון: חבר הכנסת גולדמן לקח על עצמו לשכנע את משרד האוצר, את מרכז השלטון המקומי ואת הרשויות כדי לנוע ולהתקדם הלאה.

דוד אזולאי: רבותי, ראיתי את המסמכים, אבל אני מצטער לומר, לא היתה כאן שום החלטה.

אבי אפייה: לא אמרתי שהיתה החלטה.

דוד אזולאי: כך השתמע מדבריך.

אבי אפייה: אני חוזר בי.

אבי אפייה: אם אמרתי, טעיתי, אבל אני אומר שוב, במשך כל עונת החורף התקיימו דיונים.

דוד אזולאי: היתה המלצה של היושב ראש הקודם להגיע להבנה וההמלצה הזאת לא היתה מקובלת על משרד האוצר ולא על מרכז השלטון המקומי.

אבי אפייה: במשך ששה חודשים התקיימו דיונים.

דוד אזולאי: טרם קיבלנו תשובה על השאלות הבאות: ראשית, מה ההכשרה הדרושה על מנת להיות מציל?

דוד אזולאי: שנית, כרגע אנחנו ערים להקפאת שביתת המצילים, מתנהל משא ומתן, השאלה היא, מתי השביתה עומדת לפרוץ?

עמית יעקב: היא לא תפרוץ, נגיע להסכם.

דוד אזולאי: אשרי המאמין, אבל על פי רוח הדברים שנשמעים כאן, אני לא בטוח.

דוד תמיר: בנושא הכשרה מקצועית: אדם שרוצה להיות מציל, ראשית הוא משמש כעוזר למציל - נערי חוף - ורק כאשר הוא מגיע לגיל שהחוק מאפשר הוא עובר בחינה בהצלה בבריכה.

דוד תמיר: המקצוע הצלה בבריכה מחייב לימודים עיוניים במשך שלושה שבועות ובמקביל לימודים מעשיים בבריכה.

דוד תמיר: לאחר מכן הוא עובר תקופת הכשרה נוספת למצילי ים, תקופה של שלושה שבועות הכשרה בים.

דוד אזולאי: לאחר הכשרה של שלושה שבועות בבריכה ושלושה שבועות בים הוא מקבל תעודת מציל?

דוד תמיר: כן.

דוד תמיר: למעשה, המצב האידאלי, שאנשים יוצרים לעצמם את ההכשרה במשך הזמן.

דוד תמיר: עם כל הכבוד, האנשים שמדברים כאן יושבים במשרד ממוזג ולא מכירים את העסק מקרוב.

דוד אזולאי: לא נכון, הם מסתובבים בחופים ומכירים את העסק מקרוב.

דוד תמיר: זה לא המצב.

עמית יעקב: אני מגיע לחוף הים, נכנס לסוכת המציל ורואה שתמיד יש מציל אחד בתורנות שהולך לישון בתוך סוכת המציל.

דוד תמיר: אני אתן לכם דוגמה, בריכה בגודל של 20 על 50 מטר מכילה ביום שבת מקסימום 200-300 מתרחצים וארבעה מצילים.

דוד תמיר: לעומת זאת, חוף רחצה, טווח של 75 מטר ימינה, 75 מטר שמאלה, 300 מטר לתוך הים, שזה מה שהחוק מחייב, בנוסף לזה, שליטה על עוד 300 מטר צפונה ו- 300 מטר צפונה, רק שלושה מצילים.

עמית יעקב: וכמה עוזרים?

דוד תמיר: הלוואי שהיו עוזרים, תתנו.

דוד תמיר: החוק אומר: לא יפחת משלושה מצילים.

דוד תמיר: כלומר, לרשות יש אפשרות לתגבר על פי המצב בשטח.

דוד תמיר: זאת אומרת, מינימום שלושה מצילים.

דוד תמיר: חייבים לפחות שלושה מצילים, מכיוון שרוב הטביעות מחייבות מינימום שני מצילים.

דוד תמיר: מקרה טביעה מתחיל באחד ויכול להסתיים עם עשרה טובעים.

דוד תמיר: אם מצילים יוצאים עם סירת הצלה, זהו מצב ששני מצילים צריכים להיכנס להצלה והשלישי צריך להישאר בתחנה.

דוד תמיר: לא סתם קבע המחוקק את החוק.

דוד תמיר: החוק אומנם משנת 1964, אבל אנשי מקצוע ישבו וחשבו על האפשרויות.

דוד אזולאי: אתה מסכים אתי שהגיע הזמן לבחון מחדש את כל חוקי הרחצה?

דוד תמיר: כן, ללא ספק.

דוד תמיר: ישבנו עם המפקח הארצי והצענו הצעות.

דוד תמיר: אני רוצה לסכם.

דוד תמיר: דיברתם על שביתת המצילים, עם כל הכבוד, אנחנו לא שבתנו כל שעות היממה, נתנו שירותי הצלה מהשעות שמונה ועד שלוש.

דוד תמיר: אם בית המחוקקים הזה נזעק לנושא חיי אדם, מדוע מרכז השלטון המקומי או כל גורם אחר במדינת ישראל לא מוציא צווי ריתוק למשטרת ישראל במקומות של תאונות דרכים?

דוד תמיר: אין להשוות זאת לשביתת המצילים.

דוד תמיר: אנחנו נתנו שירותי הצלה, לא אמרנו שאנחנו לא נותנים שירותי הצלה, אנחנו ביקשנו הכרה בשעות לצורך פנסיה.

עמית יעקב: אתה מקבל משכורת במשך שנה וחצי עבור עבודה של חצי שנה.

דוד תמיר: אתה לא עושה לי טובה.

דוד אזולאי: חברי הוועדה מבקשים לדעת, על מה עומד הויכוח ביניכם לבין מרכז השלטון המקומי?

שלום בן-אבי: אני רוצה לומר לך, שמשרד האוצר מוכן לשלם תוספת, אבל הוא רוצה לשלם מהכיס של המצילים לחסל את העבודה המאורגנת.

שלום בן-אבי: למשרד האוצר יש טראומה עוד מאז שהשר יעקב נאמן אמר, שיש עובדים המרוויחים בשבת על שעת עבודה 475%.

שלום בן-אבי: משרד האוצר קיבל הוראה לרדת מהערך הזה.

שלום בן-אבי: החוק אומר, אדם שעובד בשבת יש לתת לו יום חופשי חלופי.

שלום בן-אבי: למצילים אין יום חופשי, הפיצוי בא בכסף.

שלום בן-אבי: במשך 30 שנה לא היתה שביתת מצילים של השלטון המקומי - היתה שביתת מצילים בת"א -.

שלום בן-אבי: אנחנו מסכימים לתנאי העסקה שונים של הדור החדש.

שלום בן-אבי: כלומר, שהמציל החדש יעבוד חמישה ימים בשבוע כמו עובד עירייה, 42.5 שעות.

שלום בן-אבי: אבל משרד האוצר לא רוצה בזה.

שלום בן-אבי: משרד האוצר רוצה שנסכים לכך, שהמצילים יעבדו בשכר המקביל לעובד נקיון חדש שמתקבל לעבוד בעיריה - בהסכם ההיסטורי משנת 1959 כתוב, שהוא יקבל תוספת של 75% באם יעבוד בשבת - ויקבל את התוספת על עבודה בשבת.

שלום בן-אבי: אנחנו התכוונו לתנאי העסקה שונים.

שלום בן-אבי: משרד האוצר רוצה שהעבודה של המציל תהיה זולה.

שלום בן-אבי: כל הזמן מאיימים עלינו בהפרטה, הפרטת ההצלה, הפרטת מד"א וכו'.

דוד אזולאי: אם עובדים ישבתו וכתוצאה מכך אנשים יקפחו את חייהם, הגורם לכך הם השובתים.

אבי אפייה: זאת פעם ראשונה שהתקיימה שביתה.

דוד אזולאי: ברגע שמתרחשת שביתה ולו פעם אחת, יש חומר למחשבה לפעול בענין.

שלום בן-אבי: מדינת ישראל יצרה גוף הנקרא בית הדין לעבודה.

שלום בן-אבי: במשך שלוש פעמים פנה מרכז השלטון המקומי לבית הדין הארצי לעבודה בענין.

שלום בן-אבי: בית הדין בחן את כל הסוגייה, האם המצילים יכולים לשבות מבלי שייקרה אסון?

שלום בן-אבי: בזמן השביתה, מרכז השלטון המקומי יכל להציב פקחים בחופי הרחצה ולגרום לכך שאנשים לא יכנסו לים.

שלום בן-אבי: דיברו כאן על תוספת הצלה.

שלום בן-אבי: תוספת ההצלה בגובה של 2,000 שקלים והיא מורכבת מתוספת איזון, תוספת ביגוד.

שלום בן-אבי: בזמנו טעינו ולא ציינו מפורשות, שצריך לעדכן את תוספת ההצלה מדי פעם.

שלום בן-אבי: משרד האוצר אומר: בדקתי ומצאתי שהערך של תוספת ההצלה היא בשיעור של 2,700 שקל.

שלום בן-אבי: אם כך, תנו להם את ה- 700 שקל.

אהרון עוזיאלי: השאלה היא, האם היא עודכנה לפי ההסכמים?

אהרון עוזיאלי: התשובה היא, שהיא עודכנה על פי ההסכם.

שלום בן-אבי: משרד האוצר אומר:

שלום בן-אבי: תן לי ערך שעות של 1,000 שקל ואני אתן לך 300 שקל כשתצא לפנסיה.

שלום בן-אבי: כמובן שהמצילים לא מוכנים לכך, הם אומרים, נקנה ביטוח חיים או קופת פנסיה אחרת ונקבל יותר.

שלום בן-אבי: מרכז השלטון המקומי מעונין לפתור את הבעיה אך משרד האוצר מחזיק אותו "קצר" ואומר: לא.

דוד אזולאי: רבותי, אנחנו רוצים לשמוע סיכום, היכן הענין עומד כרגע בין מרכז השלטון המקומי לבין המצילים.

דוד אזולאי: בשורה התחתונה, אני רוצה להיות בטוח שלא תפרוץ שביתה.

גיורא רוזנטל: יש לנו הסכם מסגרת לניהול המשא ומתן, שם כתוב כי יש סיכום לגבי דור ב', באותה מידה לגבי הפנסיה ותוספת המצילים.

גיורא רוזנטל: לדעתי, בנושא תוספת המצילים, אנחנו נמצאים בטווח שאפשר לגשר עליו.

גיורא רוזנטל: בנושא דור ב', חילוקי הדעות הוצגו כאן בחריפות שלא תואמת את המציאות, אפשר להגיע להסכמה בענין דור ב'.

גיורא רוזנטל: בנושא הפנסיה, למעשה כמעט הסכמנו בנושא.

גיורא רוזנטל: דרך אגב, זה הדבר הראשון שהסכמנו עליו.

גיורא רוזנטל: באותו הסכם מפורסם עם מיכה גולדמן, הם בכלל לא העלו את הדרישה הזאת, לא מוזכרת שם מילה בנושא הפנסיה ולמרות זאת אמרנו בנושא הפנסיה יש עיוות ויש לתקנו.

גיורא רוזנטל: אני חושב שאם כולם יגלו רצון טוב, אפשר לסיים מייד את המשבר ולהגיע להסכם המקובל על כל הצדדים.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם ולומר: הוועדה מעריכה את עבודת המצילים, מדובר כאן בהצלת נפשות.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לכל הצדדים, נציג מרכז השלטון המקומי, נציג המצילים, נציגי האוצר - אני גם מוכן להירתם למשימה - לשבת יחד על מנת לסגור פערים ולהגיע לסיכום.

דוד אזולאי: היות והועלו טענות בענין ההכשרה של המצילים, מי שרוצה לקחת על עצמו אחריות הוא חייב לקחת את הנושא הזה בידיים ולא להתעלם מכך.

דוד אזולאי: חייבים לתת הכשרה מקצועית מאוד, הרי מדובר בחיי אדם.

דוד אזולאי: הכשרה של שלושה שבועות שלושה שבועות נוספים, זאת לא הכשרה מקצועית, עם הכשרה כזאת לא הייתי מוכן להפקיד את נשמתי בידי אותו מציל.

דוד אזולאי: לכן, אני מציע לבחון מחדש את הכשרת המצילים.

דוד אזולאי: אני פונה למשרד הפנים על מנת לשנות את החקיקה.

יוסף עמאר: משרד העבודה מכשיר את המצילים ולא משרד הפנים.

דוד אזולאי: לגבי חוקי חופי הרחצה.

דוד אזולאי: הוועדה ממליצה להביא את חוקי הרחצה לבחינה מחודשת.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים בעידן שנות האלפיים והשאיפה של כולנו להתקדם.

דוד אזולאי: אין סיבה שחוקים הקיימים למעלה משלושים שנה ישארו כבעבר ולא ייבחנו מחדש.

דוד אזולאי: אני חושב שבחינה מחודשת תהיה לטובת המצילים והמתרחצים גם יחד.

דוד אזולאי: אני מבקש מהמצילים, נציג מרכז השלטון המקומי ונציג משרד האוצר, להישאר כאן על מנת לסכם את הנושא, לקבוע מועד להמשך ישיבה - אני לא מדבר על ישיבת ועדה - או לנסות ולהגיע להבנה.

יוסף עמאר: יושב ראש הוועדה קורא להביא את חוקי הרחצה לבחינה מחודשת.

יוסף עמאר: מאחר ואני ממונה מטעם שר הפנים בנושא זה, אני רוצה לומר שמשרד הפנים מינה ועדה בינואר 1999 שתפקידה לבחון מחדש את הצווים והתקנות.

יוסף עמאר: הוועדה עובדת ומכינה חומר מקצועי בענין.

דוד אזולאי: מי חברי הוועדה?

דוד אזולאי: מי מינה אותה?

יוסף עמאר: מינינו יועץ חיצוני בענין זה.

יוסף עמאר: משרד הפנים מחדש את הצווים והתקנות.

דוד אזולאי: אם יש ועדה כזאת ודאי ישנן המלצות ומן הראוי להביאן בפני הוועדה.

יוסף עמאר: משרד הפנים מינה יועץ חיצוני לבחון מחדש את הצווים והתקנות.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, שהוועדה שאתה מדבר עליה תגיש את המלצותיה עד לחודש אוקטובר, עם תחילת מושב החורף של הכנסת.

דוד אזולאי: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.