ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 535, 2002-11-19 08:15

אברהם פורז: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

לאה ורון: ב-21 בינואר 2002 התקיים דון שבסיומו הבטיח יו"ר הוועדה שתוך 3 שבועות יתקיים דיון נוסף, ועד אז יעביר משרד התקשורת מודל כלכלי, הוא העביר, אבל באיחור רב.

לאה ורון: בינתיים יספיק משרד המדע התרבות והספורט לדבר עם שר התקשורת בעניין ההפחתה בשיעור התמלוגים ויודיע לוועדה מה העמדה, זה לא נעשה עד היום.

אברהם פורז: מר אולניק, תזכיר לנו מה אתם רוצים מאתנו, ומה קרה מאז.

אורי אולניק: לפני 3 שנים הגענו להסכמה עם משרד האוצר על רפורמה בתחום התמלוגים בענף התקשורת.

אורי אולניק: מה שעומד היום על סדר היום זה הדבר היחיד שלא יושם בתוך הרפורמה הזאת.

אורי אולניק: הרפורמה הסתכלה על ענף התקשורת, ואמרה שהוא אולי הענף הממוסה ביותר במדינת ישראל.

אורי אולניק: צריך לזכור שמעבר לתשלומי המס הרגילים שהם חייבים בהם, משלמים המפעילים גם דמי רשיונות, אגרות תדרים, סכומים מאוד משמעותיים.

אורי אולניק: בתוך הרפורמה הזו הייתה ירידה בהיקף התמלוגים, זה בא לידי ביטוי במיוחד אצל המפעילים הסלולאריים, שירדו מ-8% ל-5%, הנושא אושר בוועדת הכספים.

אברהם פורז: זה הולך גם לקולנוע?

אורי אולניק: עד עכשיו לא, אני לא יודע, עוד מעט תהיה להם טלוויזיה.

אורי אולניק: היה מיצוב של נושא התמלוגים של חברת בזק, כי היו שירותים עליהם היא שילמה תמלוגים, ואחרים עליהם לא שילמו.

אורי אולניק: הייתה הורדה בהיקף התמלוגים שמשלמים המפעילים הבינלאומיים.

אורי אולניק: כל זה במסמך מסודר ומוסכם בין שני המשרדים.

אורי אולניק: לבעל רשיון בשידורי לוויין גם הייתה הפחתה בשיעור התמלוגים, שאושרה בוועדת הכספים.

אברהם פורז: מכמה לכמה?.

אורי אולניק: מ-5% ל-4%.

אורי אולניק: מה שיש פה זו אותה בקשה, הפחתה מ-5% ל-4%, שזה פחות או יותר מה שמשלמים היום כל המפעילים בענף.

אורי אולניק: כשנעשתה רפורמת התמלוגים היא לא נעשתה מתוך הסתכלות על חוק הקולנוע, שאני לא בטוח שהיה בתוקף בזמן שקיבלו את ההחלטה על הרפורמה הזו בתחום התמלוגים.

אורי אולניק: מתוך ניתוחים כלכליים שנעשו אצלנו והועברו לוועדה, בעקבות הדיון הקודם שהיה בוועדה, אנחנו הראינו - שבהתחשב שנוסף שחקן נוסף שהוא חברת DBS שגם הכסף שהיא משלמת כתמלוגים ילך לחוק הקולנוע - בתחשיב כלכלי שהירידה מ-5% ל-4% לא תקטין את היקף הסכום שיועבר לחוק הקולנוע.

אברהם פורז: למה, כי תהיה צמיחה?

אורי אולניק: לא, כי ערב התחרות בענף השידורים בטלוויזיה הרב ערוצית למנויים, היו במדינת ישראל 1.2 מיליון בתי אב שמשלמים, והיום יש 1.45 בערך.

אורי אולניק: כלומר, ענף השידורים בכללותו גדל.

יורי שטרן: מספרית, אמרת שגדל פחות מ-20%, ואת התמלוגים קיצצתם ביותר מ-20%.

יורי שטרן: עובדה.

אברהם פורז: במשרד המדע, שהוא האבא של הקולנוע, מסכימים לנתון שבמונחים מוחלטים זה לא יורד, או שיש ויכוח ביניכם לגבי העובדות?

אורי אולניק: העברנו את התחשיב הכלכלי, צריך גם לזכור ששנת 2002 היא שנה מאוד קשה.

אורי אולניק: אצל כל המפעילים יש תופעה של התנתקות.

אורי ענבר: כמה זה באחוזים?

אורי אולניק: אני לא יודע להגיד במדויק.

אברהם פורז: אם מפעילים מפסידים זו בעיה.

אברהם פורז: אתה אומר שלאור הגידול במספר המנויים זה לא קטן?

אורי אולניק: אני לא אומר שלא קטן, אני אומר שאם יש ירידה היא שולית, כי בסך הכל, התוספת ב-2003 של חברת יס היא זו שתאזן את הירידה של האחוזים מהכבלים.

אורי אולניק: יש 350,000 מנויים בחברת יס, ובשנת 2003 גם החברה הזו תיתן 4% מההכנסות שלה.

אייל מלובן: תקנו את חוק הקולנוע, ואז תוכלו להוריד את התמלוגים.

אברהם פורז: הלוויין משלם ב-2003 תמלוגים?

אורי אולניק: הלוויין קיבל בתחילת הדרך הגנת ינוקא, שאמרה שכל מה ששילם על דמי הרשיון מקזזים לו כנגד התמלוגים שהוא חייב לשלם למדינה.

אורי אולניק: הגנת הינוקא הזו מסתיימת כי כבר יש לו מספיק הכנסות מהשנתיים האחרונות.

אורי אולניק: מ-2003, לפי החישובים שלנו, יתחיל לשלם תמלוגים באופן מלא.

אברהם פורז: 4%?

אורי אולניק: כן.

אורי אולניק: יש עוד נושא שצריך להסתכל עליו בהסתכלות כוללת.

אורי אולניק: אני חושב, ויעידו חברינו מארגוני היוצרים, שבסך כל ההשקעה, סך הרגולציה, יש תמיכה מאוד מרשימה בהשקעה בהפקות מקור, כשאני מסתכל על כל הפנל: הכרה בהשקעה בסרטי קולנוע דרך כללים של המועצה לשידורי כבלים שנתן לקרן השתתפות בכמה סרטים, כללים של הרשות השניה שהכירו וחייבו את הזכיינים להשקיע –נדמה לי שגם בפיצ'רים, אני לא בקי בפרטים.

טלי אלתר-שנקר: אם זה כל כך מוצלח, בואו נחסל את זה.

אורי אולניק: נורא קל כשמדברים להוריד מ-5% ל-4%, לדבר במונחים של חיסול תעשיית הקולנוע הישראלית.

יורם חטב: תשאל את ראשי הקרנות דוד פישר, אודי לאון מה התקציב הכולל של חוק הקולנוע, ותראה שהוא יורד משנה לשנה.

יורם חטב: עובדתית.

אורי אולניק: אני מנסה להסביר שיש בצד התקציב של חוק הקולנוע סכומי כסף אחרים שהולכים לקולנוע הישראלי.

יורם חטב: יש עשרות מיליונים של שקלים שלא מגיעים בשמך, בדו"ח מבקר המדינה כתוב עליהם.

אורי אולניק: יכול להיות שאני טועה, לא עשיתי בדיקה מתמטית של הנושא, אם אתם מכירים את הדברים לפרטי פרטים, אולי.

אורי אולניק: לדעתי, כאשר תסתכלו מה היקף ההשקעה, החובות בשנת 2002 בכל מה שקשור בהשקעה בהפקות מקור, ובכלל זה בסרטים ישראלים דרך ההשתתפות של זכייני ערוץ 2, דרך ההשתתפות של זכייני ערוץ 10, דרך ההשתתפות של יס והכבלים, אני לא בטוח שיש ירידה.

אברהם פורז: מר אולניק, מה הדחיפות, למה אני צריך לדון בזה בפגרה?

אברהם פורז: אמרו לי עתירה, בג"ץ.

אורי אולניק: יש לנו בעיה איך להגן על מצב שבו, מכל המפעילים בענף, יש רק מפעיל אחד שמשלם 5%, וכל הענף עומד על 4%.

אורי אולניק: אנחנו לא יודעים מה לענות, מבחינה משפטית, על זה.

אברהם פורז: יש לכם איומים שאם לא תעשו משהו - -?

אורי אולניק: אין איומים, כל שבוע מוגש בג"ץ נגד משרד התקשורת, אבל לא בכל בג"ץ אני לא יודע להגן.

אברהם פורז: עו"ד הראל, בבקשה.

אברהם פורז: מה עמדת משרד המדע?

עדנה הראל: משרד המדע מתנגד לחלוטין להחלת התקנות האלה.

עדנה הראל: הושם פה דגש על חלק אחד מהתקנות, אבל קיימים עוד מספר פרמטרים, וכל אחד מהם בפני עצמו הוא סיבה להתנגד.

עדנה הראל: תקציב חוק הקולנוע כל הזמן יורד.

עדנה הראל: הדבורים היפים על איך שהסכום המוחלט אינו נפגע, לא מוכחים על פי הנתונים שאנחנו מקבלים מהאוצר.

אברהם פורז: אתה מסכים שהתקציב יורד?

אורי אולניק: אמרתי שאולי הכסף שיושב במשרד המדע יורד, זה לא אומר שסך ההשקעה יורד.

עדנה הראל: יש עניין של סדרי גודל.

עדנה הראל: זה ירד מ-70 ל- 47.5 בשנה אחת, וזה צפוי, כפי שנמסר לנו מהאוצר, לרדת עוד.

עדנה הראל: נדמה לי שזה לא טיפה.

עדנה הראל: "זו שנה קשה, זה ינוקא, וזה עוד לא נכנס", אז בואו נשים את הדברים על השולחן: זה יורד באופן משמעותי.

עדנה הראל: שתיים, מעולם לא נאמר שההסדרה בחוק הקולנוע נועדה להבטיח סכום מוחלט, ההיפך הוא הנכון.

עדנה הראל: חוק הקולנוע התבסס על תפיסה שיש גם במדינות אחרות בעולם - ואירופה מובילה בהן - שאומרת: ההשקעה בתרבות המקומית צריכה להיות באופן יחסי למה שאוכלים גופי השידור.

עדנה הראל: גופי השידור משדרים תרבות אינסטנט נגישה בבית, ההכנסות שיש להם משקפות את הגזלה מהתרבות המקומית.

עדנה הראל: לכן, באופן ישיר לגודל המוחלט יש לקחת.

עדנה הראל: עכשיו אומרים לנו שהסכום המוחלט לא יורד, אבל היחס הכולל צריך היה להופיע פה.

אברהם פורז: מתוך התמלוגים האלה, חוק הקולנוע קובע אחוז מסוים שאתם מקבלים?

אברהם פורז: 50%.

אברהם פורז: וזה סטטוטורי, בחקיקה ראשית?

עדנה הראל: נכון.

עדנה הראל: אני רוצה לעבור לחקיקה הראשית.

עדנה הראל: בשלב הזה יש את חוק הקולנוע.

עדנה הראל: בדרך כלל, משרד האוצר אומר שאם רוצים לשנות סדרי עדיפויות בין תחומי תרבות, יש 470 מיליון שקל, שנעשה מה שמבינים, והביא להחלטת ממשלה, במסגרת חוק התקציב השנתי, קיצוץ של 10% מתמיכות התרבות הכלליות.

עדנה הראל: זה אותו אוצר שעכשיו אומר שיש לו עוד 10 מיליון לתת תוספת לקולנוע.

אמיר לוי: לא אמרתי.

אברהם פורז: הוא התלוצץ.

עדנה הראל: בסדר.

עדנה הראל: בשלב הזה יש חוק קולנוע שבשנת 2002 מדבר על 50% מהתמלוגים, ועל פי החקיקה בשנת 2002, לרבות חקיקת המשנה, דובר על 5% שהם תמלוגי הכבלים.

עדנה הראל: לא ניתן בסוף 2002 לבוא ולשנות את שיעור התמלוגים רטרואקטיבית, קרי את השיעור לו זכאים, גם בתחום הקולנוע, הגופים השונים.

עדנה הראל: משרד האוצר אמר שהוא תקצב את זה כבר לפי הנמכה של 4%, זה לא משנה את הזכות.

עדנה הראל: הזכות נוצרה, והיא שרירה וקיימת.

עדנה הראל: אסור לשכוח שהתקנות האלה כוללות עוד 2 דברים.

עדנה הראל: בשנת 2004, אמור לרדת השיעור ל-3.5% כאשר זה נכון גם לגבי מפעילי הסלולר.

עדנה הראל: מפעילי הסלולר אינם מפעילי הכבלים.

עדנה הראל: בעניין הכבלים מדובר על שידורים.

אברהם פורז: ההפחתה ההדרגתית הזו כבר קבועה באיזה מקום?

עדנה הראל: היא קבועה לעניין התשתית הטכנולוגית, לעניין הסלולרים למשל, היא אינה קבועה לגבי הרשות השניה.

עדנה הראל: הרשות השניה, שזה עולם השידורים - -

אברהם פורז: הרשות השניה לא מעניינת אותנו, לגבי הכבלים והלוויין - -

עדנה הראל: אותי היא מעניינת כי זה עולם השידורים.

אברהם פורז: האם העניין הזה שזה אמור לרדת מ-5% ל-3.5%, זה כבר קבוע סטטוטורית באיזה מקום, או שזו מדיניות?

אורי אולניק: זה קבוע סטטוטורית.

אורי אולניק: אמרתי שאנחנו היום בצ'ופצ'יק האחרון שטרם אושר ברפורמה.

אברהם פורז: הכבלים – עוד לא קבוע סטטוטורית.

אורי אולניק: כל עוד אדוני לא יאשר, כמובן שלא.

אתי בנדלר: זה גם לא קבוע סטטוטורית לגבי הרשות השניה, ששם זה 4%.

עדנה הראל: הטענה שלי, ברשותכם, היא שתחום השידורים שונה מתחום התקשורת הטכנולוגית.

עדנה הראל: אפשר לקיים מנגנון תמלוגים מסוים בשוק הזה, והטענה הכלכלית יכולה להיות נכונה, הטענה של השידורים שונה.

אברהם פורז: אומרים לך שברגע שאת לוקחת את ה-100% מהכבלים, שגם הם מפיקים בתחום המקור, ואת נותנת חצי לאוצר, אמנם הקולנוע ניצל, אבל סך כל ההפקה יורדת.

אברהם פורז: זה מה שאומר מר אולניק.

אורי ענבר: זה לא נכון.

אברהם פורז: למה לא נכון?

אברהם פורז: הכבלים לא מפיקים?

אורי ענבר: בשנתיים האחרונות.

עדנה הראל: אני אענה לך על זה גם במישור הערכי, העקרוני.

עדנה הראל: ההפקה של גופי השידור שונה מההפקה על פי חוק הקולנוע.

עדנה הראל: ההפקה לפי חוק הקולנוע היא הפקה שהמטרה שלה לקדם את היצירה האומנותית פר סה שנעשית באמצעות הקרנות, מנותקת מהאינטרסים המסחריים של גופי השידור.

עדנה הראל: חשוב שגופי השידור יעשו הפקה מקורית, אבל התמיכה שונה.

אברהם פורז: מה השוני בין דרמה בכמה פרקים שמשודרת בטלוויזיה, לבין סרט קולנוע?

עדנה הראל: אני לא טוענת שיש הבדל בז'אנר.

עדנה הראל: חברות הכבלים יכולות ועושות סרטי קולנוע, ההפך, לפי חוק הקולנוע נעשים גם סרטים דוקומנטריים, גם סרטי עלילה, וחשוב מאוד שגם גופי השידור יעשו את זה.

עדנה הראל: אני רק אומרת שמה שנעשה על ידי גופי השידור נעשה באוריינטציה של שידור, וזו עשייה מסחרית בסופו של דבר, שמיועדת למשוך, זו לא עשייה אומנותית פר סה שאחר כך מגיעה לפסטיבל.

עדנה הראל: דבר אחרון, משום מה התווסף כאן שהבסיס לגביית התמלוגים יהיה ההכנסות ברוטו, פחות חובות רעים.

עדנה הראל: פחות חובות רעים – זו המצאה חדשה.

עדנה הראל: זה לא קיים לגבי הרשות השניה, לא קיים היה בעבר לגבי הכבלים, לא ברור מה מקורו ומה הלינקג' שלו, ומעניין למה זה דווקא בכבלים היום, שאנחנו יודעים שיש כמה חברות שמפרישות חובות מסופקים לבנקים.

עדנה הראל: אין שום קשר לשיקול דעתו של פקיד שומה לעניין קביעת חובות רעים לגביית מס הכנסה, לבין ההכנסה - -

אברהם פורז: כשמדברים על תקבולים אמיתיים - -

עדנה הראל: אני חוזרת לטענה העקרונית, מה זו הגביה הזו.

עדנה הראל: יש קשר ישיר בין ההכנסות שבשנה מסוימת הן בתחום השידורים, אין שום קשר ביניהן לבין חובות רעים משנים קודמות.

עדנה הראל: הלינקג' שיוצר חוק הקולנוע הוא להכנסות דה פקטו משידורים באותה שנה.

אסתר שטרנבך: זו הפעם השניה שאני לא מבינה את הדיון שמתקיים כאן, מאחר שלפי חוק הקולנוע אין זכות מוחלטת לסכום מוחלט.

אסתר שטרנבך: יש מקור מימון תקציבי שסומן כ-50% מהתמלוגים.

אסתר שטרנבך: זה אומר שלעולמי עד השיעור הבסיסי של התמלוגים לא יכול להשתנות?

אסתר שטרנבך: הוא יכול להשתנות, הוא הרי נגזרת מן ההכנסות.

אברהם פורז: אומרים שלא ראוי שישתנה.

אסתר שטרנבך: ההכנסות יכולות לרדת, וממילא גם הסכום שיועבר ירד.

אסתר שטרנבך: 50% זה לא אומר סכום מוחלט, וזה לא אומר זכות מוקנית, אלא זה אומר לסמן מקור תקציבי.

אברהם פורז: מה ההצדקה להוריד לחברות הכבלים מ-5% ל-4%?

אסתר שטרנבך: הדיון שמתקיים פה צריך להתקיים בין ענף הקולנוע ובין האוצר.

אסתר שטרנבך: זה לא עניינן של חברות הכבלים להבטיח - -

אברהם פורז: אנחנו יודעים את הסוד הגדול שלאמיר לוי אין כסף.

אסתר שטרנבך: זה לא יכול להיות על גבם של גורמים פרטיים לממן את ענף הקולנוע בסכום מסוים.

אסתר שטרנבך: זה שיקול שלא מן העניין.

אברהם פורז: שכנעי אותנו מה פסול ב-5%, ולמה 4% זה הרבה יותר טוב.

אברהם פורז: פרט לזה שזה פחות כסף, את זה אנחנו מבינים.

אסתר שטרנבך: קודם כל, תמלוגים, כמו שנאמר כאן, זה נטל מס מאוד כבד.

אסתר שטרנבך: הוא נגזר מן ההכנסות.

אסתר שטרנבך: אין לזה אח ורע בעולם בענף התקשורת והשידורים.

אסתר שטרנבך: משרד התקשורת פה, והוא יכול לתמוך בזה.

אסתר שטרנבך: הרפורמה שהנהיג משרד התקשורת, יחד עם האוצר, באה מתוך ראיה של השתנות מצב השוק.

אסתר שטרנבך: שיעור התמלוגים הולך ויורד ככל שהתחרות מתפתחת.

אסתר שטרנבך: כאשר בעל רשיון עובד בסביבה מונופוליסטית, שיעור התמלוגים יהיה גבוה, כי יש לך זכות ששווה הרבה כסף.

אסתר שטרנבך: עכשיו התחרות מתפתחת ושיעור התמלוגים יורד.

אסתר שטרנבך: כך זה היה לכל אורך הדרך, גם לגבי חברת בזק.

אסתר שטרנבך: חברות הכבלים הן היחידות היום בענף התקשורת והשידורים, שמשלמות 5%.

אסתר שטרנבך: כל הענף התיישר לפי הרפורמה של משרד התקשורת, שהייתה בהצהרה של שני השרים להנהגת שיעור אחיד בענף.

אברהם פורז: כמה שווה כל אחוז כזה שנתי, במונחים אבסולוטיים?

יורם חטב: 20 מיליון שקל.

אברהם פורז: זאת אומרת, אם אנחנו מפחיתים באחוז, הקולנוע מקבל 20 מיליון שקל פחות.

אברהם פורז: אה, לא, חצי, וחצי הולך למדינה.

אברהם פורז: מר אמיר לוי מוכן להפסיד את ה-10 מיליון שלו, ומובן שגם הקולנוע יפסיד.

עדנה הראל: לפי הנתונים של השנה זה היה יותר, זה היה 17 מיליון.

אסתר שטרנבך: אי אפשר להתעלם מזה שחברות הכבלים גם השקיעו, בנפרד מההקצאה שעוברת דרך האוצר לענף הקולנוע, במאות אלפי דולרים בקולנוע הישראלי בשנים האחרונות.

אסתר שטרנבך: כל הטענות כאן, לא מביאות את הנתונים כהווייתם.

אסתר שטרנבך: את חובות העבר תשאירו בצד.

יורם חטב: עד מתי בצד?

יורם חטב: עד אחרי המיזוג?

אסתר שטרנבך: נוצרה כאן אפליה שאין לה שום בסיס, זולת השוני שיצר החוק בין הוועדה שמאשרת את זה.

אסתר שטרנבך: ועדת הכספים אישרה את זה פה אחד לחברת הלוויין לפני שנה, ועדת הכלכלה לא אישרה.

אסתר שטרנבך: העובדה שזה בא שוב עכשיו ולא לפני שנה , זה מחדל של משרד התקשורת והוועדה.

אסתר שטרנבך: זה עלה כאן בינואר 2002, אם זה היה - -

אברהם פורז: לגבי עובדות.

אברהם פורז: האם חברת הלוויין עד עכשיו לא שילמה כלום, ומשנה הבאה יתחילו לשם?

אסתר שטרנבך: היא מחויבת ב-4% .

אברהם פורז: אז אצלם זה כאילו מ-0 ל-4%, פה זה מ-5% ל-4%.

אסתר שטרנבך: זה שמקזזים לה את ה-30 מיליון שקל שהיא שילמה כדמי רשיון, זה לא אומר שיעור התמלוגים שהיא חייבת בו הוא נמוך.

אסתר שטרנבך: זה לא מ-0, זה 1.5%.

אסתר שטרנבך: דבר נוסף, חברות הכבלים אכן הכינו עתירה, והיה בדעתן להגיש אותה.

אברהם פורז: מה הטענה?

אסתר שטרנבך: אפליה בוטה, משיקולים שלא מן העניין.

אסתר שטרנבך: הטענות לגבי עניין הקולנוע הוא לא שיקול רלוונטי.

אברהם פורז: זה שהמדינה משתמשת בזה לצורכי קולנוע, זו לא הבעיה שלכם.

אברהם פורז: בסדר, מר לוי.

אמיר לוי: מתחילתו של חוק הקולנוע טענו שיום אחד הוא יצור בעיה.

אמיר לוי: הוא יצור בעיה כשנרצה להפחית את שיעור התמלוגים.

אמיר לוי: אנחנו רוצים להפחית את שיעור התמלוגים, לא כי יש לנו עודף הכנסות בקופת המדינה, אין לנו.

אמיר לוי: אבל התמלוגים ראשיתם במצב של מונופול.

אמיר לוי: חברת בזק הייתה מונופול, חלו עליה תמלוגים, חברת הכבלים הייתה מונופול, חלו עליה תמלוגים, ערוץ 2 היה מונופול וחלו עליו תמלוגים.

אברהם פורז: נוצר פה לינקג', אולי לא ממין העניין, אבל הוא נוצר.

אברהם פורז: המניע להפחתת התמלוגים נובע מהתנגדות משרד המדע בגלל פגיעה בחוק הקולנוע.

אברהם פורז: אתה יכול לתת להם את ה-10 מיליון שקלים האלה, ולגמור את הפרשה, ונוריד את התמלוגים?

אברהם פורז: למה לא?

אמיר לוי: אני אסביר.

אמיר לוי: לפחות לפי המספרים שלנו, חוק הקולנוע לא אמור לרדת מ- 56 מיליון השקלים האלה.

אברהם פורז: האם אתה מוכן להתחייב שככל שזה ירד אתה תשלים?

אמיר לוי: לא.

אמיר לוי: לא מוכן, כי אני לא חושב שאני צריך להתחייב לזה, ואני אסביר לה.

אברהם פורז: הם באמת צריכים לשלם פחות, אבל הקולנוע צריך להיפגע.

אברהם פורז: אז מה עושים?

אמיר לוי: ערוץ 10 אמור להתחיל לשלם החל מ-2003.

קריאה: יהיו לו הכנסות בכלל?

אברהם פורז: יש לו, יש לו גם הרבה הוצאות.

אמיר לוי: אף אחד לא הציע, כשבאנו עם 10 והחלנו עליו תמלוגים, להוריד את התמלוגים בהתאם.

אברהם פורז: וזה גם הולך חצי לקולנוע?

אברהם פורז: כן.

אברהם פורז: ממתי ערוץ 10 יתחילו לשלם תמלוגים?

אמיר לוי: שנה וחצי אחרי שהם עלו לאוויר.

אברהם פורז: זאת אומרת, עוד שלושת רבעי שנה מעכשיו.

אמיר לוי: מחצית שניה של 2003.

אברהם פורז: מר אולניק, האם יהיה נכון להמתין למחצית השניה של 2003 להפחתה, כשערוץ 10 יתחיל לשלם את האחוז, ולא ליצור מצב שהקולנוע, בשלב זה, יורד?

אורי אולניק: אני אומר שוב, אנחנו נצטרך להגן בבג"ץ על דבר שמבחינה משפטית, אנחנו לא יודעים איך להגן עליו.

אורי אולניק: הכנסת גם תצטרך להגן.

אורי אולניק: אני לא יודע להסביר למה ללוויין עשיתי כך, ולכבלים אחרת.

אברהם פורז: אתה תוכל להסביר, כי כל שיקול ענייני, שהוא לא שיקול זר, יש לו היגיון.

אברהם פורז: מאחר שנוצר לינקג', אולי לא ממין העניין, אבל הוא נוצר, בין הדבר הזה לקולנוע, ומאחר שהאוצר לא מוכן לשים את הכסף הזה, אתה מוכן לתמוך בקולנוע?

אמיר לוי: למה לא נתת לי להסביר?

אמיר לוי: אני פותר לך חצי מהבעיה.

אמיר לוי: יש את ערוץ 10, יש את יס שיתחילו לשלם ב-2003, ויש את ה-3 מיליון שהתחייבנו עליהם, הקראת את זה מעל דוכן הכנסת, של התמורה שערוץ 2 ישלם.

אברהם פורז: האם זה נכון לטפל בזה רק אחרי שהדברים הטובים האלה יקרו?

אמיר לוי: בעיית 2002 לא קיימת כי תקצבנו 56 מיליון שקל לחוק הקולנוע, בין אם התמלוגים יהיו או לא.

אמיר לוי: לא נוריד אותם בשנת 2002, כך שאין בעיה בשנה זו.

אברהם פורז: לא הבנתי אותך עוד.

עדנה הראל: הוא תקצב לפי 4%, והא אומר אני לא אוריד את זה מ-4%.

עדנה הראל: הרי הוא היה חייב לתקצב לפי 5%, והוא תקצב לפי 4%.

אברהם פורז: אנחנו מתווכחים פה על 10 מיליון שקל.

עדנה הראל: במכתב של האוצר זה 17 מיליון.

עדנה הראל: יש מכתב של האוצר אל חה"כ ליצמן, שזה 17 מיליון.

אברהם פורז: עו"ד הראל, כמה זה אחוז שלם, 34 מיליון, והחצי זה 17?

אברהם פורז: אתם אמרתם שאחוז זה 20 מיליון וחצי זה 10 מיליון.

אברהם פורז: 5% תמלוגים, כמה זה בשנה?

אמיר לוי: 82 מיליון.

עדנה הראל: האוצר הודיע לוועדת הכספים שזה 85.

אברהם פורז: 85, בסדר, לא נתווכח.

אברהם פורז: 85 לחלק ל-5, כמה זה כל אחוז?

אברהם פורז: 18 מיליון, אז אמרנו שכל אחוז זה 20 מיליון, וחצי מזה לוקחים לקופת האוצר וחצי לקולנוע.

אברהם פורז: מה שמסתבר שהקולנוע מגן על האוצר מאובדן הכנסות, שמת לב?

אברהם פורז: בהנחה שבמהלך השנה מגיעים מתמלוגים מערוץ 10 ויס, זה אוטומטית מתווסף לקולנוע?

אמיר לוי: אנחנו חייבים, על פי החוק.

עדנה הראל: את הביפ לא הכנסתם לחוק.

אמיר לוי: אבל התחייבתי.

אברהם פורז: האם לא יהיה נכון, מר לוי, שנמתין ונראה כשבאים הכספים משם, ואז נוריד?

אמיר לוי: זה נראה לי לא בסדר כלפיהם.

אברהם פורז: אבל בינתיים נוצר פה פער לקולנוע.

יורי שטרן: אני מתפלא מהקלות בה האוצר מוותר על הכסף, כאשר הוא מחפש בכל דרך כל מיני סעיפים בתקציב, לפעמים סעיפים בלתי נסבלים מבחינת הפגיעה באוכלוסיות השונות, על מנת לקצץ, ופה הוא מוותר על הכנסה.

יורי שטרן: אני לא מבין את הנכונות שלהם.

אברהם פורז: זה מטעמים של צדק.

יורי שטרן: שם הצדק לא עובד.

אברהם פורז: אני לא צוחק, כל המפעילים האחרים משלמים 4%, יש בזה משהו.

יורי שטרן: אז מי אמר שכל המפעילים האחרים לא צריכים לחזור לרמה של 5%, הצדק לא נקבע ברמה של 4%.

אברהם פורז: השקפת העולם שלי ושלך אומרת שכמה שפחות לוקחים זה יותר טוב.

יורי שטרן: נכון, אבל לא של צדק.

יורי שטרן: משום מה הצדק מפסיק לעבוד כשמד

יורי שטרן: ברים אחר כך על הירידה ל-3.5%, שהיא לא חלה על כמה משדרים אחרים.

יורי שטרן: פה פתאום אין את הקו האחיד, ואפשר ללכת גם למטה.

יורי שטרן: אין שום ספק שכולנו בעד הורדת המסים.

יורי שטרן: אני לא יודע אם זה המקום והיום שבו צריכים להוריד.

יורי שטרן: מה שמדאיג אותי זה עניין חוק הקולנוע.

יורי שטרן: ההיסטוריה של החוק היא כזאת: מי שהעביר אותו בשמנו היו שני חברי כנסת, אחד מהם יוני יהב, השני חה"כ רובי רבלין.

יורי שטרן: האוצר שנא את החוק הזה, כמו שהוא לא אוהב כל דבר שמחייב אותו אוטומטית לתת כסף למשהו.

יורי שטרן: בהזדמנות הראשונה, כשהתחלף השלטון, הם באו בחוק ההסדרים ותיקנו את החוק, וקיצצו פי שניים את הסכום שהיה אמור להיות בקרן הקולנוע.

יורי שטרן: באנו אנחנו, 61 ח"כים, ותיקנו את התיקון.

יורי שטרן: החוק חזר.

יורי שטרן: עכשיו הם עושים את זה בדלת האחורית.

יורי שטרן: על ידי הורדת התמלוגים הם בסך הכל מורידים את הסכום שעומד לרשות הקולנוע לאותו גובה, בערך, של 36 מיליון שקל, שאז הם תכננו להכניס בספר התקציבים.

יורי שטרן: זאת אומרת, הם נכשלו בחקיקה, והולכים לעשות את זה עכשיו בדרך אחרת.

יורי שטרן: מבחינתי, אם אנחנו במקביל נעלה את אחוז ההפרשה לקרן הקולנוע בתמלוגים – נגיד, היום זה 50% שיהיה 0% - שיורידו את המסים.

יורי שטרן: אם האוצר רואה פה יכולת לוותר על ההכנסות שלו, ואני מתפלא לאור מה שאני שומע בוועדת הכספים בסעיפים אחרים.

יורי שטרן: אבל אם זה רצונם, אפשר לקבל אותו, אבל שיעלו בחקיקה המקבילה - - מכל אחוז ההכנסות של הכבלים, לא לוקחים 50% להשקיע בהפקות המקור, ולכן כשאתה מקצץ אחוז מהתמלוגים שאמורים לשלם למדינה, שמשם חצי אחוז הולך לקרן לקולנוע, ומחזיר את זה לקופת הכבלים, לא יהיה אותו חצי אחוז שילך להפקות המקור, אלא הרבה פחות.

יורי שטרן: אלה לא אותן הפקות, פה מדובר בקרן ובכסף שהיוצרים עצמם מנהלים אותם, לכן ההשקעה מתנהלת אחרת, והתוצאה שונה בתכלית.

יורי שטרן: מה שמדהים שמביאים לנו תקנות, כאשר אין תיאום בין שני משרדי ממשלה.

אברהם פורז: זה לא חדש.

אמיר לוי: לא דרושה הסכמת משרד המדע.

אבשלום וילן: לכל הסיפור הזה יש הסטוריה.

אבשלום וילן: מספיק שנים ישבנו על המדוכה של הקולנוע, התמלוגים, לא רוצה לחזור.

אבשלום וילן: ניסו לגרום לכך ששוב ייפגעו תקציבי הקולנוע.

אברהם פורז: איך אתה מתמודד עם האפליה של הכבלים מול כל האחרים?

אבשלום וילן: אני אנסה לשרטט מודל לפתרון.

אבשלום וילן: זו ההנחה הראשונה שלי.

אבשלום וילן: המצב הכלכלי כתוצאה מריבוי הערוצים - אני אומר את זה כבר 3.5 שנים בכל מיני ועדות, המדינה השתגעה - הוא שבסופו של דבר כולם מפסידים.

אבשלום וילן: בכל אופן, צריך לשמור על התעשייה הזו.

אבשלום וילן: יש פה גם ח"כים מאוד מוסריים שדואגים לבריאות הציבור, ומתערבים גם בתכנים.

אבשלום וילן: כנסת נפלאה.

אבשלום וילן: מה שקורה הוא שאנחנו לא מסוגלים לאכוף אחרי זה.

אבשלום וילן: חברות הכבלים נמצאות עכשיו במשבר כלכלי קשה, שאר החברות גם במשבר כתוצאה מהמיתון, ואני לא בטוח שלהעלות היום את אחוזי התמלוגים, מבחינה כלכלית, זה נכון.

אבשלום וילן: אני חושב שהתחשיב שהציג משרד התקשורת – ואני לא רואה אותו פעם ראשונה – הוא תחשיב נכון.

אבשלום וילן: לא יעזור, בסופו של דבר משוואה הזו צריכה להיסגר.

אבשלום וילן: ההנחה הראשונה במשוואה היא לא פוגעים בתקציב הקולנוע.

אבשלום וילן: ההנחה השניה היא שמתאימים את התמלוגים כך שהם ייהנו, ויש לזה שתי אפשרויות.

אבשלום וילן: אם רוצים להוריד, אפשר לשנות בתוך הפרמטרים, לאן הולכים כל התמלוגים.

אבשלום וילן: זו אופציה אחת.

אבשלום וילן: אופציה שניה, שהאוצר, במחילה מכבודו, 10 מיליון שקל זה לא כסף גדול במונחים לאומיים, גם בשנה כזאת.

אבשלום וילן: אז שיפסיקו עם כל ההכרזות האלה.

אבשלום וילן: תבינו שישנם דברים פוליטיים שאין סיכוי.

אבשלום וילן: כאשר יש הסכמים קואליציוניים שהשר אמר לכם, בסדר.

אבשלום וילן: אתם לא אנשים פוליטיים.

אבשלום וילן: בתרבות הישראלית יש לובי של 70, 80 ח"כים שלא ייתן לפגוע בזה, וכבר עברנו את זה.

אברהם פורז: חה"כ אורלב, האם אתה בעד הורדת התמלוגים מ-5% ל-4%?

זבולון אורלב: כשאתה תעמיד את זה להצבעה, אני אצביע נגד הורדה.

אברהם פורז: ברגע זה, אני קובע בוודאות מוחלטת שאין רוב בוועדה להפחתת התמלוגים, אבל לאור העובדה שצפויות הכנסות נוספות מהסעיפים האלה בעתיד, לאחר שערוץ 10 יתחיל להכניס יותר, ואולי גם גורמים נוספים, כמו הלוויין, אני מציע שנחזור לעניין בערך בעוד חצי שנה, ואז נראה שסעיף הקולנוע למעשה – ממקורות שונים – לא נפגע, ונוכל להיות יותר נדיבים.

אסתר שטרנבך: בינתיים חברות הכבלים ימשיכו להפסיד ולשלם כסף.

אברהם פורז: בינתיים אין רוב להפחתה.

אברהם פורז: אנחנו נדון בזה מחדש בעוד חצי שנה.

אברהם פורז: כרגע, הדברים האחרים הם בחזקת אולי, ולכן אמרתי בעוד חצי שנה.

אברהם פורז: אם האוצר יחליט פתאום לתת את הכסף ממקורותיו, ולא מתקציב הקולנוע, אין לי בעיה להוריד את התמלוגים.

אברהם פורז: אני אכנס את הוועדה קודם, אם יהיה צורך.

אברהם פורז: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.