ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 511, 2002-08-12 09:00

אברהם פורז: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

אברהם פורז: אחד הנוסעים שהיו על הטיסה הוא עו"ד אורן שגם צילם במסרטת וידאו את מה שהיה שם.

אברהם פורז: הקרנת הסרט למשך 5 דקות.

אברהם פורז: מר אורן, ספר מה היה.

רן אורן: מה שראינו עכשיו היה התסריט הטוב, היה יכול להיגמר אחרת.

רן אורן: חתך האוכלוסייה של הנוסעים בטיסה היה מאופק יחסית.

רן אורן: אנשים מבוגרים, נשים וילדים.

רן אורן: אחי ואני ישבנו במעבר בין שתי מחלקות, לפנינו היתה מחלקה שהיתה מאוישת ברוב מכריע של חרדים, שם מלכתחילה הסרט לא הוקרן.

רן אורן: מאחורינו, זו המחלקה שראינו בסרט הוידאו, מחלקה שהיתה מאוישת בצורה מאוזנת: חצי חילוניים וחצי חרדים, ושם הסרט הוקרן.

רן אורן: עוד לפני שהסרט הוקרן היתה במטוס המולה גדולה.

רן אורן: המחלקה החרדית היתה מאוישת ברובה בילדים חולי סיסטיק פיברוזיס.

רן אורן: על רקע זה, המלווים המבוגרים לקחו את הילדים לשירותים, הלוך וחזור.

רן אורן: היה לחץ והמולה במטוס.

רן אורן: באווירה הזאת היה לנוסעים שלא רצו לראות את הסרט, נוח יותר להתבטא.

רן אורן: הדיילות איבדו שליטה עוד לפני שהסרט הוקרן.

רן אורן: זה בא לידי ביטוי כשהן חילקו את האוכל, בנהירה לשירותים- בשלב מסוים הדיילות נעלו את דלתות השירותים כי היה בלגן גדול מידי.

אברהם רביץ: מה היתה כוונת הדיילות כשהן נעלו את השירותים?

רן אורן: כשהמטוס נמצא במצבים מסוימים, כמו כיסי אוויר, דולקת הנורה של חגירת חגורות.

רן אורן: רוב הנוסעים ישבו והידקו חגורות, אבל חלק מהנוסעים לא צייתו להוראות הבטיחות, משום שטענו שהילדים צריכים להיכנס לשירותים, ואז הדיילות נעלו את דלתות השירותים.

רן אורן: הבלגן הגדול התחיל מהקרנת הסרט.

רן אורן: כשהחלה ההקרנה חלק מהאנשים באו בטענות כלפי הסרט בכלל.

רן אורן: זה היה הדרגתי, בהתחלה נגד הסרט, אחר כך נגד הנוסעים החילונים שרוצים לראות את הסרט ולבסוף נגד הדיילות.

רן אורן: חשוב להדגיש שהסרט לא היה נועז, לא רווי אלימות.

רן אורן: אני לא צפיתי בסרט, ראיתי רק חלקים פה ושם.

רן אורן: הדיילות איבדו שליטה מהר מאוד, למרות שעשו כמיטה יכולתן.

רן אורן: בשלב מסוים אחת הדיילות ממש בכתה.

רן אורן: הדברים לא הגיעו לתגרת ידיים.

רן אורן: זה הגיע לאלימות מילולית, לא פיזית, ודאי שלא מצד החילונים שלא נקטו שום צעד פיזי.

אברהם פורז: מה עשו החרדים?

רן אורן: ברגע שהחרדים ראו שהדיילות עומדות על כך שהסרט יוקרן, הם עמדו וחצצו בגופם בין הנוסעים למסך, בשלב יותר מאוחר שמו שמיכות על גבי המסך.

אבשלום וילן: אלה שתי הנשים שרואים בסרט, או שהיו יותר?

רן אורן: היו שניים שהובילו את המהלך, אישה וגבר - אותו לא רואים בסרט.

אברהם פורז: הם כיסו את המסך עם השמיכות.

רן אורן: מישהו ניסה להוריד, ובסופו של דבר השליטה היתה שלהם.

אבשלום וילן: הם המדריכים של הקבוצה, של חולי ה C.F.?

רן אורן: אני לא יודע.

רן אורן: האווירה המתוחה נמשכה גם לאחר שהקרנת הסרט הופסקה.

אברהם פורז: הפסיקו את הסרט?

רן אורן: לא היה טעם בהמשך ההקרנה של הסרט.

אברהם פורז: הנוסעים האחרים השלימו עם זה ששמו שמיכה על המסך?

רן אורן: היו צעקות וקללות, אבל אף אחד לא נקט פעולה להורדת השמיכה בכוח.

אברהם פורז: היה סיפור לקראת הנחיתה, של סירוב לשבת במקום ולחגור.

רן אורן: האווירה המתוחה המשיכה גם לאחר מכן באופן כזה שבזמן הנחיתה חלק מהנוסעים סירבו לשבת, וודאי שסירבו לציית להוראות הדיילות.

רן אורן: הקברניט נאלץ להגיד כמה פעמים לנוסעים לשבת, על מנת לנחות.

רן אורן: בסופו של דבר, המטוס נחת כשכולם ישבו.

אברהם פורז: מנכ"ל אל-על, מה הצעדים שנקטה אל-על בעקבות ההתפרעות הזאת של החרדים במטוס?

עמוס שפירא: היו מספר נוסעים בטיסה - וזה לא היה המוני - שהתנהגו בצורה שהיתה יכולה להביא לסיכון בטיחות טיסה.

עמוס שפירא: כפי שצוין, לא ישבו, לא חגרו חגורות בטיחות והסתובבו בפרוזדורים בזמן שהיה צריך להכניס את העגלות.

עמוס שפירא: צריך להבין שטיסה אינה מקום רגיל.

עמוס שפירא: מה שניתן לעשות בכל מקום אחר, לא ניתן לעשות בטיסה.

עמוס שפירא: הדיילות הן בחורות צעירות, יש בטיסה גם מאבטח.

עמוס שפירא: ברור שהמאבטח פועל רק במקרים מאוד קיצוניים, כי ברגע שהוא מתערב הוא חושף את עצמו.

עמוס שפירא: השורה התחתונה היא שאחרי שאל-על עשתה תחקיר לגבי מהות האירוע, הגענו למסקנה שהיתה הפרעה למהלך תקין של טיסה, והיה אלמנט בטיחותי, ובנושא זה אין פשרות.

עמוס שפירא: הגשנו תלונה למשטרה על התנהגות שעלולה היתה לסכן בטיחות טיסה.

עמוס שפירא: כדי לצנן את ההתלהמות ששמעתי בתקשורת על ציבור כזה או אחר, אני רוצה לומר שגם בציבור החרדי שירד בטיסה - ויש לנו עדות של אחד העובדים שלנו שהיה ליד המטוס בזמן הנחיתה - היה גינוי לאותו מספר אנשים שהתנהגו בצורה לא נאותה בטיסה.

אברהם פורז: מר שפירא, יש נוהג בעולם שכאשר מישהו משתולל בטיסה, מדווחים לשדה וכבר ברדתו מהמטוס המשטרה לוקחת אותו לחקירה, וגם עוצרת אותו.

אברהם פורז: למה חברת אל-על היתה צריכה לחכות 4 ימים לפני שהקברניט הודיע שיש לו בעיות במטוס, ולא נעצרו כל המתפרעים מיד?

עמוס שפירא: קודם כל, לא חברת אל-על היא שמגישה תלונה.

עמוס שפירא: מבחינת החוק, מי שיכול להגיש תלונה במשטרה הוא רק אותו עובד שהיה מעורב במקרה.

עמוס שפירא: אני, או חברת אל-על, איננו יכולים להגיש תלונה.

עמוס שפירא: היום אני חושב שהכלכל של הטיסה היה צריך להגיש תלונה.

אברהם רביץ: תלונה על מה?

אבשלום וילן: אנשים מתפרעים, ואתה שואל על מה תלונה?

עמוס שפירא: צריך היה להגיש תלונה נגד אחת הנוסעות בטיסה, שנהגה בצורה שעלולה היתה לסכן את בטיחות הטיסה, לפי תחקיר שערכנו.

עמוס שפירא: אם נוסע מפריע להחזיר עגלה של מזון למטבח לפני נחיתה, עגלה זו יכולה לסכן בזמן נחיתה את הבטיחות.

עמוס שפירא: גם בקרב הציבור החרדי שהיה שם נשמעו הרבה תלונות על העניין הזה.

אברהם פורז: האם הפרוצדורה אינה שהטייס מדווח למגדל ומבקש שהמשטרה תחכה ביציאה.

אברהם פורז: באים אחרי יומיים להתלונן?

עמוס שפירא: המשטרה היתה ליד המטוס, הטייס קרא לה.

עמוס שפירא: מנהל השירות בטיסה החליט שהוא לא מגיש תלונה, לדעתי עשה שיקול דעת לא נכון.

עמוס שפירא: עשה זאת משום שהנוסעת פנתה אליו וביקשה, והוא גם חזר עייף מהטיסה.

עמוס שפירא: גם הוא בן אדם, צריך להבין זאת.

עמוס שפירא: אלה אנשים שחונכו לתת שירות, לא להגיש תלונות במשטרה.

אברהם פורז: והדיילות שנפגעו, מה הן?

אברהם פורז: למה לתת לנוסעים משתוללים לרמוס את הצוות שלך?

עמוס שפירא: לעתים קורה שנוסע נוהג לא נכון כלפי דיילים, והם מוותרים -לדעתי לא בצדק - זה לא שייך לחילוני או דתי.

עמוס שפירא: אחרי שנודע לי על האירוע, חלק מהעניין היה להסביר למנהל השירות באותה טיסה שזו חובתנו להגיש תלונה משום שחובתנו להנחית את המטוס בשלום ולתת לנוסעים את השירות עליו התחייבנו.

עמוס שפירא: ברגע שהבנו מה שקרה שם, קיימנו תחקיר והוחלט להגיש תלונה במשטרה.

עמוס שפירא: בזה, מבחינתנו, נגמר האירוע.

עמוס שפירא: אנחנו מנסים לתת את השירות הכי טוב לכל ציבור, בתנאי שזה לא נעשה על חשבון שירות אחר.

עמוס שפירא: ברגע שאנחנו יכולים לסגור מחלקה, או לתת מטוס מיוחד לציבור מסוים, אנחנו עושים את זה.

עמוס שפירא: הטיסה הזו היתה מאוד קשה.

עמוס שפירא: זו היתה טיסה בה היו 60 ילדים חולי C.F., שאי אפשר היה להושיב אותם במקום נפרד, למרות שהיו חרדים, כתוצאה מזה שהיה צורך בבלוני חמצן.

עמוס שפירא: לא היה צריך לעשות דבר על חשבון ציבור אחר.

עמוס שפירא: אנחנו החלטנו להגיש תלונה עבור אותם אלמנטים שחשבנו שהם לא יכולים להתקיים בטיסה.

עמוס שפירא: לגבי התנהגות מנהל השירות בטיסה, חלק מטענה של מנהלי שירות בטיסה היא שהם חוזרים עייפים מטיסה, ולהגיש תלונה במשטרה זה עוד כמה שעות של תחקיר.

אברהם פורז: לא מביאים חוקר לנתב"ג?

עמוס שפירא: לא.

עמוס שפירא: צריך לגשת לתחנת המשטרה.

עמוס שפירא: הרבה פעמים דברים אלה נגמרים בחוסר עניין לציבור, או בדבר מינורי לחלוטין, ואז הם אומרים שהוציאו נשמתם ובסוף זה מסתיים בחוסר עניין לציבור.

עמוס שפירא: אני חוזר ואומר שאני לא מצדיק, אני רק מסביר.

אברהם פורז: טסתי גם בחברות תעופה זרות שטסות לישראל עם נוסעים ישראליים.

אברהם פורז: מה שהנוסעים הישראלים מרשים לעצמם לעשות בטיסות אל-על, הם לא מרשים לעצמם בחברות הזרות.

אברהם פורז: לדעתי, זה בגלל יחס מתירני.

אברהם פורז: אני מרחם על הצוות והעובדים שנופלים קורבן להתעללות של נוסעים.

עמוס שפירא: איך הגעת למסקנה שזה בגלל יחס מתירני?

עמוס שפירא: הגשנו לא מעט תלונות במשטרה.

אברהם פורז: אם המשטרה סוגרת תיקים, אני רוצה לראות את זה.

אברהם פורז: הנוסעים צריכים להתנהג כמו בחו"ל.

אברהם פורז: הם לא מעיזים לעשות את זה באף חברה זרה.

אבשלום וילן: עבדתי באל-על שמונה חודשים, ואני מכיר את הנושא מבפנים.

אבשלום וילן: הקונטקסט הוא בעייתי.

אבשלום וילן: 60 ילדים חולי C.F.

אבשלום וילן: זה סיפור מורכב.

אבשלום וילן: אין לזה שום קשר לעובדה ש-3 אנשים לקחו את החוק לידיהם והפריעו לאחרים לראות סרט אלמנטרי כמקובל.

אבשלום וילן: במקרה דנן מתבקשת פעולה של כלכל שמעמיד את האנשים על מקומם.

אבשלום וילן: במקרה אלה היו חרדים.

אבשלום וילן: יכלו להיות גם לא.

אבשלום וילן: מה הסיפורים על עייפות?

עמוס שפירא: שמעת ממני הצדקה?

עמוס שפירא: הסברתי את הקונטקסט.

אבשלום וילן: אני חושב שהיה פה כשל.

אבשלום וילן: הכלכל היה צריך לדווח במקום, ולהגיש מיד תלונה.

אבשלום וילן: אני נגד הכללות.

אבשלום וילן: אני לא חושב שאם 3 חרדים התפרעו, יש להגיד שכל החרדים מתפרעים.

אבשלום וילן: אני חושב שיש פה הכללה הפוכה.

אבשלום וילן: מכיוון שזה שוק גדול לא בא לכם לריב ולכן היה ניסיון להשקיט ולהתעלם.

עמוס שפירא: זו השערה או קביעה?

אבשלום וילן: השערה.

אבשלום וילן: אני מצפה מאנשי אל-על למנהיגות, וזה אומר שאף אחד לא מתפרע בטיסות, ומי שמחליט בשביל כולם, לוקח את החוק לידיים, יש להעמיד אותם במקומם ולקחת אותם למשטרה מיד כשיורדים מהמטוס, ולא חשוב אם זה דתי, חילוני, ערבי או כל אחד.

אבשלום וילן: עו"ד אורן, אתה אדם מנומס.

אבשלום וילן: לו היו עושים לי את זה הייתי מפגין נוכחות כזאת שהסיפור היה נגמר.

אבשלום וילן: הייתי מביא את הדיילות, עומד לידן ונותן להן להוריד את השמיכה, ושומר על הבטיחות במטוס.

נחמה רונן: אני רוצה להתייחס לדברי מנכ"ל אל-על לגבי עייפות הכלכל.

נחמה רונן: אני לא מוכנה לקבל את האבחנה הזאת, משום שאני חושבת שנהג אגד שנוסע באוטובוס לאילת וילדים מתפרעים באוטובוס, מחובתו - למרות עייפותו - לקחת אותם לתחנת המשטרה ולהגיש תלונה נגד מי שצריך.

נחמה רונן: אני מקבלת את זה שהנוסעים החילוניים לא השתוללו.

נחמה רונן: אני חושבת שזה היה גורם למהומה גדולה עוד יותר.

נחמה רונן: אני מכבדת את התנהגותם.

נחמה רונן: מה קשורה העובדה שהיו ילדים חולי C.F.

נחמה רונן: בטיסה, להקרנת הסרט?

נחמה רונן: אם הדיילות היו אומרות שיש הפרעה למהלך הסרט בגלל שיש ילדים חולים ולוקחים אותם לשירותים כל מהלך הטיסה, אף אחד לא היה אומר מילה.

נחמה רונן: יש פה השתלטות של שלושה אנשים, חרדים, אני מניחה שהיה להם עידוד מסביב.

נחמה רונן: אם היתה מורת רוח - כפי שמר שפירא אמר - מצד אנשים שלא מוצאת חן בעיניהם הכוחניות הרי יכלו לעשות משהו.

נחמה רונן: גם לאנשי הצוות היה מאוד נוח להפסיק להקרין את הסרט.

נחמה רונן: למה?

נחמה רונן: לתת פרס למי שמתנהג באלימות?

נחמה רונן: צריך היה להוריד את השמיכה, זה התפקיד של אנשי הצוות.

נחמה רונן: אני מקבלת את זה שיש פה התנהגות מאוד סלחנית כלפי ציבור שרוצים לשמור אותו, שהוא לקוח טוב של אל-על.

נחמה רונן: עדיין אסור לו לנהוג כפי שנהג.

נחמה רונן: אני חושבת שחובת החברה להגיש תלונה.

נחמה רונן: אלה יכולים להיות אנשים צעירים שחוזרים בטיסה מדרום אמריקה ומשתוללים בטיסה.

נחמה רונן: לא היתה מחכה ניידת של משטרה ליד המטוס במקרה כזה?

נחמה רונן: אם אנשים משתוללים ממש, עד כדי סיכון הטיסה, לא מחכים שוטרים?

נחמה רונן: שבתחנת המשטרה ישחררו אותם בטענה של חוסר עניין לציבור, שזה לא עומד בקריטריונים של מעצר חשוד, אבל שלפחות יהיה תהליך, למען יראו וייראו.

נחמה רונן: הסלחנות הזאת היא משהו שלא מתקבל על הדעת.

אברהם רביץ: אני נגד ההשתוללות הזו.

אברהם רביץ: אני לא מכיר אדם חרדי אחד שהוא בעד מה שקרה בטיסה.

אברהם רביץ: אם זה היה המצב, בכל טיסה היה מצב כזה.

אברהם רביץ: יש ציבור חרדי גדול שנוסע באל-על באופן קבוע, ותמיד היה קורה חיכוך, אבל זה לא קורה.

אברהם רביץ: יש משא ומתן לגבי נסיעות מיוחדות, אם יהיה או לא יהיה סרט.

אברהם רביץ: זה על בסיס רגיל, מסחרי.

אברהם רביץ: אני, כנוסע מתמיד באל-על, אף פעם לא נתקלתי בתופעות כאלה של ציבור חרדי.

אברהם רביץ: לעומת זאת, אני רוצה לומר שהנוסע הישראלי בכל טיסה קם לפני הזמן ומתחיל לסדר את חפציו, והדיילות מוציאות את גרונן, ומכריזים על כך ברמקול, חזור והכרז.

אברהם רביץ: לבוא בכנסת ולעשות מזה עניין אנטי דתי זה מזכיר את הבחירות.

אברהם רביץ: הדבר הכי חמור שאני רואה הוא מה שאנחנו עושים פה.

אברהם רביץ: הכניסו את הנושא לפגרת הקיץ של הכנסת.

אברהם רביץ: אינני יודע אם הדיון שייך לפה, שייך אולי לוועדת החינוך של הכנסת.

אברהם פורז: אנחנו מטפלים בתחבורה.

אברהם רביץ: אני מבין, אבל מכפישים פה ציבור מוכפש ממילא.

אברהם רביץ: לי לא היה אכפת שיגישו תלונה ואותם אנשים שתלו את השמיכה יואשמו על כך.

אברהם פורז: כשזימנתי את הדיון לא ידעתי שמתלוננים.

אברהם פורז: התלוננו רק אתמול.

אברהם פורז: היה לי רושם שלא מתלוננים ועוברים על סדר היום.

אברהם רביץ: אתה מכנס את הוועדה על התקוטטות מילולית, מה, אנחנו לא מתקוטטים פה כל הזמן?

אברהם רביץ: כל הדיון הזה אינו במקומו, לא נאה לכנסת להיכנס לעניינים כאלה.

אברהם רביץ: זה תפקידה של המשטרה, של החקירה.

אברהם רביץ: אני חושב שאנחנו צריכים בעניין הזה להרגיע את הרוחות ולא להוציא דברים מפרופורציה.

אברהם רביץ: אני רוצה לשבח את אל-על, בתוך כל מה שקורה במדינת ישראל, זה כמעט אי בודד של סובלנות.

אברהם רביץ: אל-על משתדלת להיענות לכל השגיונות של הציבור הזה שיש לו דרישות מיוחדות: תפילה בטיסה - זה מאוד מפריע, אני יודע.

אברהם רביץ: למרות ההתנהגות המיוחדת של הציבור הזה, עובדי אל-על והדיילות מתנהגים בכבוד ובסובלנות.

נעמי חזן: ח"כ רביץ, אני לא מסכימה אתך בהיבט הפרלמנטרי.

נעמי חזן: אל-על היא חברת טיסה לאומית בבעלות המדינה, ועד שלא תהיה הפרטה מחובתנו לפקח על מה שקורה בחברה.

אברהם רביץ: היא חייבת להתנהג כמו חברה פרטית עם כל האינטרסים הכלכליים שיש לה, וטוב שהיא כזאת.

אברהם רביץ: אוי לנו אם היתה מתנהגת כחברה ציבורית.

נעמי חזן: חה"כ רביץ, אנחנו עושים את חובתנו, ואם לא היינו מנהלים את הישיבה הזאת לא היינו ממלאים את חובתנו.

נעמי חזן: בגלל שהחברה הזאת צריכה לתפקד כחברה תחרותית לכל דבר ועניין, יש לה אינטרס ברור לדאוג לכך שיהיה סדר בכל טיסה שלה.

נעמי חזן: אדוני מנכ"ל החברה, נכשלתם כי לא השלטתם סדר בטיסה הזאת.

נעמי חזן: זה כשל מערכתי במלוא מובן המילה משום שברגע שהיה ברור, בטיסה עצמה, שלא משתלטים על המצב - האחראים על הקרקע ידעו את זה - היתה צריכה להיות מוגשת בזמן אמת תלונה.

נעמי חזן: לחברה יש אינטרס להכריז שהתנהגות כזאת אינה קבילה בשום פנים ואופן, ולכן התלונה היתה חייבת להיות מוגשת בזמן אמת.

נעמי חזן: אתה הודית שזו היתה טעות בשיקול הדעת.

נעמי חזן: נוצר הרושם שמותר להשתולל בטיסות אל-על, ואני לא מדברת על חרדים.

נעמי חזן: אתם משדרים מסר גרוע לנוסעי החברה שכך זה מתנהל.

נעמי חזן: זה איננו קביל, וזו חובתנו הפרלמנטרית לומר את זה בקול רם, ואני מקווה מאוד שמקרה כזה לא יחזור על עצמו, כי אם כך אתם מועלים בתפקידכם לנהל חברת תעופה תחרותית.

יורי שטרן: חה"כ חזן אמרה במידה רבה מה שרציתי לציין.

יורי שטרן: מדובר בזכויות הנוסעים לטוס בשקט ובתנאים נוחים.

יורי שטרן: אתם, לדעתי, פגעתם בזכויות הנוסעים בחברת אל-על.

עמוס שפירא: אני מזכיר שלא אל-על השתוללה שם.

יורי שטרן: פגעתם כי אתם אחראים על הסדר.

אברהם פורז: זה כמו שאומרים שבהפגנה המפגינים השתוללו, אבל אם המשטרה לא בלמה אותם אז יש בעיה.

יורי שטרן: אין לאף אחד שליטה על אנשים, אבל בשביל זה יש לכם צוות שידאג לכך שהכל יהיה בסדר.

יורי שטרן: זה שהמתפרעים היו חרדים נתן לחלק מהציבור הרגשה שזה בא כתוצאה מהתחשבות מסחרית או אחרת, וחבל.

יורי שטרן: אני שמח לשמוע מפיו של חה"כ רביץ שאין שום הצדקה להתפרעות, ואין שום עילה דתית להתנהגות מעין זו.

יורי שטרן: אני קורא לחברת אל-על לא לתת יד בפסיביות שלה להתנהגות כזאת.

אחמד טיבי: הפגיעה בזכות הבחירה החופשית, כמו בזכות הצפייה בסרט, במיוחד תוך סיכון בטיחותי בטיסה, היא דבר שצריך לתת עליו את הדין.

אחמד טיבי: אני שמח שחה"כ רביץ הסתייג מהעניין.

אחמד טיבי: אני לא חושב שזה יכול לסכן את הקיום השברירי במדינת ישראל, אבל אני ער לדאגת חבריי שמישהו רוצה לחנך אותם מה לראות ומה טוב.

אחמד טיבי: אני שותף לדאגה הזאת.

אברהם פורז: אדוני המנכ"ל, אתה שמעת את חברי הכנסת.

אברהם פורז: אני מצר על כך שאלה שהתפרעו לא נעצרו מיד ברדתם מהמטוס, שזה לקח שלושה עד ארבעה ימים.

אברהם פורז: איני מבין מה זה שהכלכל החליט לא להגיש תלונה.

אברהם פורז: הוא לא בעל הבית של הטיסה.

עמוס שפירא: זו כן החלטה שלו.

עמוס שפירא: זה החוק.

אברהם פורז: לכלכל אין זכות למחול.

אברהם פורז: אני מתפלא על זה שאתם מנסים להגן על זה.

אברהם פורז: תפיקו את הלקח.

אברהם פורז: אני עובר לנושא הבא.

אברהם פורז: חה"כ טיבי, הטיסה מקהיר, בבקשה.

אברהם פורז: אי העלאת נוסעים בטיסה מקהיר לתל-אביב -

אחמד טיבי: בקשתי לקיים דיון דחוף בהחלטת חברת אל-על באמצעות אנשי הביטחון בשדה התעופה בקהיר למנוע מ- 17 אזרחים של מדינת ישראל, שקנו כרטיסים והיה להם אישור טיסה מראש, הגיעו לשדה התעופה 4 שעות לפני הזמן -

אברהם פורז: האם הם באמת הגיעו בזמן?

אחמד טיבי: גם אנשי אל-על מודים שהם הגיעו בזמן.

אחמד טיבי: הטיסה היתה ב- 22:30, הם הגיעו ב- 18:30, מי שאחר הגיע לקראת 19:00.

אחמד טיבי: ערבים מגיעים תמיד 3 שעות לפני הזמן לכל טיסות אל-על, הם יודעים למה.

אחמד טיבי: ידוע שבנמל התעופה בקהיר אנשי אל-על מחמירים עם נוסעים ערבים.

אחמד טיבי: משום שהם יודעים שיש החמרה הם הגיעו 4 שעות לפני הזמן.

אחמד טיבי: לקראת השעה 21:00 הודיעו אנשי הביטחון לקבוצה של 17 אזרחים שלא יספיקו לבדוק אותם, ושיחזרו ביום א'.

אברהם פורז: באיזה יום זה היה?

אחמד טיבי: חמישי, אין טיסות מיום חמישי בערב עד יום ראשון.

אחמד טיבי: נדמה לי שזה מוזר, בוטה, לא שוויוני, מנוגד לחוק.

אחמד טיבי: המטוס היה אמור להכיל 120 איש, וחלק מהערבים דווקא כן נסעו.

אחמד טיבי: היו 60 אזרחים ערבים שהצליחו לעלות על המטוס.

אחמד טיבי: אני חושב שזה הישג, כך זה מוצג בתקשורת.

אחמד טיבי: היה מדובר ב- 17 איש שבתוכם 5 זוגות בירח דבש.

אחמד טיבי: אחד מהזוגות, משפחת איגבריה, נמצא פה.

אחמד טיבי: בניגוד לטענות שהיו בתקשורת, ש- 2 מתוך 17 הנוסעים הללו היו מעזה - כשאומרים עזה זה אומר שהם עומדים לפוצץ את המטוס או שהם חשודים שהם שהידים לכן זה לגיטימי לבדוק יותר - לא היו נוסעים מעזה.

אחמד טיבי: היו 2 שהסכימו להצעת אל-על לנסוע דרך היבשה לרפיח ולאזור עזה, והם אזרחים ישראלים.

אחמד טיבי: זה לא הסתיים בכך.

אחמד טיבי: מטבע הדברים, החלטה כזאת מקוממת וגורמת לזעם.

אחמד טיבי: הגברת הזאת, שיושבת פה, ניגשה לאנשי האבטחה ואמרה שהיא בכל זאת נוסעת.

אחמד טיבי: היא נכנסה והתיישבה.

אחמד טיבי: תוך כדי כך שעמדה להתיישב, איש אבטחה חסם אותה באופן פיזי.

אחמד טיבי: כאשר ראה בעלה שחוסמים את אשתו באופן פיזי מתון, הוא התערב.

אחמד טיבי: הוא עדיין בירח דבש אחרי הכל.

אחמד טיבי: התפתח שם עימות מיותר.

אברהם פורז: הגברת, בבקשה.

אחמד טיבי: היא אינה מדברת עברית, בעלה יציג את הדברים.

עימאד איגבריה: לפני שהגענו למצרים אמרו לנו שאנחנו צריכים לתת במלון את מספר הטיסה כדי לקבל אישור.

עימאד איגבריה: עשיתי כמו שאמרו, ונתנו לנו אישור שאנחנו עולים לטיסה.

אברהם פורז: כמה זמן לפני הטיסה הגעת לשדה התעופה?

עימאד איגבריה: הגעתי בין 18:30 ל- 18:45.

עימאד איגבריה: בבתי מלון בשעה 12:00 צריך כבר לעזוב את החדר.

עימאד איגבריה: נשארנו ברחוב, מסתובבים.

אברהם פורז: עם המזוודות?

עימאד איגבריה: השארנו אותן בית המלון.

עימאד איגבריה: הסתובבנו ברחוב, לא נשאר לנו כסף.

עימאד איגבריה: הגענו לשדה התעופה ועמדנו שם בתור, כמו כל האנשים.

עימאד איגבריה: אנחנו יודעים שבודקים, זה גם לטובתנו.

עימאד איגבריה: אבל שיבדקו כמו שצריך, לפי התור.

עימאד איגבריה: עמדנו בתור ולקחו אנשים שבאו אחרינו והכניסו אותם לטיסה.

עימאד איגבריה: שאלנו את משה רונן למה, והוא אמר שזה מטעמי ביטחון.

עימאד איגבריה: בשעה 20:45 הוא אמר לנו שאין לנו טיסה.

עימאד איגבריה: שאלנו למה והוא אמר שלא יספיקו לבדוק.

עימאד איגבריה: אמרנו שאין לנו כסף ואנחנו לא יכולים להישאר שם, מחכים לנו בישראל.

עימאד איגבריה: אמר לנו שיתקשר למשרד אל-על בתל-אביב ויבדוק אם אפשר לעכב את הטיסה שעתיים עד שתיגמר הבדיקה.

עימאד איגבריה: הוא בדק ואמר שלא יכולים להטיס אותנו בטיסה הזאת.

נעמי חזן: איך חזרתם ארצה?

עימאד איגבריה: שלחו לנו מטוס.

אברהם פורז: אדוני מנכ"ל אל-על, מה קרה?

עמוס שפירא: נוהלי האבטחה והבידוק הביטחוני אינם נעשים על ידי אל-על.

עמוס שפירא: אמנם בחו"ל אנשים אלה הם עובדי חברת אל-על, אבל מומחיותי היא בהובלת נוסעים, הנהלים אינם של אל-על אלא לפי נוהלי משרד הביטחון.

עמוס שפירא: אם יש איזושהי טענה לגבי הנהלים, אל-על אינה הכתובת.

עמוס שפירא: שאלתי, והממונה על הביטחון לא יכול להופיע פה, משום שאינו יכול להיחשף.

עמוס שפירא: אני מיצר על זה ששמו פורסם בעיתון.

אחמד טיבי: הוא איש הביטחון הכי מפורסם, כולם מכירים אותו.

אחמד טיבי: הוא עושה את זה כל הזמן בשדה התעופה בקהיר.

עמוס שפירא: הנוסעים הגיעו בזמן, חברת אל-על לא טענה שלא עלו לטיסה בגלל איחור.

עמוס שפירא: תהליך הבידוק הביטחוני החל ובמהלכו, בסביבות השעה 21:00, הגיעה המערכת שהיתה צריכה לבצע את הבידוק למסקנה שלא ניתן יהיה לסיים את הבידוק הביטחוני בזמן וזה יארך עוד שעות.

אברהם פורז: שעות ל- 17 איש?

עמוס שפירא: חה"כ פורז, אסביר.

עמוס שפירא: לפעמים תוך כדי תהליך הבידוק עולים על אינפורמציה נוספת, לכן הגיעו למסקנה שייקח עוד שעות.

אברהם פורז: אז איך הם עלו בתל-אביב?

אברהם פורז: האם יכול להיות שאדם שמוזמן 3 שעות לפני טיסה, בדיקתו תארך שעות?

עמוס שפירא: כן.

עמוס שפירא: מצד שני אנחנו רוצים שהמטוס ימריא בשלום וינחת בשלום.

עמוס שפירא: כולם מצפים מחברת אל-על שתטיס את המטוסים שלנו בבטחה, ויותר מזה, זה קיים היום בלא מעט מקומות בעולם.

עמוס שפירא: טיסות מתעכבות ונוסעים שעות ארוכות.

עמוס שפירא: כדי לקיים את עולם התעופה אם נעכב כל טיסה על כל דבר, אי אפשר יהיה לקיים שגרת תעופה.

עמוס שפירא: ברגע שהבנו שזה לא יהיה עיכוב סביר, אלא ייקח שעות, החלטנו לקחת את הנוסעים למלון מובנפיק - שאני חושב שהוא אחד המלונות הטובים בקהיר - לשלוח את הנוסעים שכן יכולים לנסוע, בזמן הביתה.

עמוס שפירא: קבלתי עוד החלטה, לשלוח מטוס מיוחד לקחת את אותם 15 אנשים, כדי להוביל אותם בזמן הכי קצר.

עמוס שפירא: גם למחרת, שלחנו את המטוס בצהרים, גם הטיסה הזאת התעכבה כי הבידוק הביטחוני התארך גם הוא שעות.

עמוס שפירא: למה, מה הנהלים, איני יודע לענות.

עמוס שפירא: אני רק יודע - ככה הוסבר לי - שאלה הם הנהלים.

אחמד טיבי: הטיסה יצאה ב- 00:30 במקום ב- 22:30, האם זה נכון?

יצחק עמיתי: בגלל התגרה.

עמוס שפירא: בנסיבות העניין שנכפות עלי, באתי לקבל את הטיסה שהגיעה מקהיר ביום ששי.

עמוס שפירא: לי אין בעיה להתנצל כאשר אני חושב שאנו טועים.

עמוס שפירא: אני חושב שבמקרה הזה לא ניתן היה לצפות להתנהגות אחרת האל-על, בנסיבות המקרה.

עמוס שפירא: הבעתי צער על הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה.

עמוס שפירא: אנחנו נמצאים באזור מטורף, ומצפים מאל-על שכל טיסה תנחת בזמן.

עמוס שפירא: עד היום זה עובד.

אברהם פורז: האם יש מקרים אחרים, לאו דווקא קהיר, שמישהו מגיע לטיסה של אל-על 3 שעות לפני הטיסה ולא עולה עליה?

אבשלום וילן: הם לא קובעים את נהלי הבדיקה.

אבשלום וילן: אחראים על זה שירות הביטחון הכללי.

אבשלום וילן: לדעתי, זה באמת לא בסדר.

אבשלום וילן: אל-על עשתה מה שיכולה לעשות.

אבשלום וילן: היא אינה קובעת בנושאים האלה.

אברהם פורז: אז נבדוק את אלה שעשו את זה.

אבשלום וילן: אזרחים ערבים ישראלים עוברים מסכת מאוד בעייתית של בדיקות, זכויות האזרח שלהם נפגעות.

נחמה רונן: לא קראת על נוסע בטיסת ארקיע לקריית שמונה שלא העלו אותו על הטיסה בגלל שהמאבטח -

אברהם פורז: נניח שאוסמה בן לאדן בכבודו ובעצמו ירצה לטוס, בודקים אותו ומעלים אותו על הטיסה.

עמוס שפירא: למרות שהמאבטחים שהיו במטוס לא נמצאים פה מסיבות מובנות - הייתי שמח להביא אותם - יש צד -

מיכאל איתן: נגרם פה עוול לאנשים, אבל קצת צניעות לגבי עצמנו.

מיכאל איתן: אף אחד מאתנו לא מבין את כל ההשלכות של ענייני הביטחון.

מיכאל איתן: אני לא אומר שהם אינם צריכים להיות תחת ביקורת פרלמנטרית, אני רק חושב שלא כאן המקום לעשות את זה.

מיכאל איתן: גם העובדה שאדם הגיע וכולו נקי, ואין עליו שום דבר, עדיין יכולה להיות בעיה ביטחונית.

אברהם פורז: איפה אפשר לבדוק?

מיכאל איתן: אם אתה רוצה לקדם עניין כזה, דבר עם יו"ר ועדת חוץ וביטחון, יש להם ועדת משנה ושם אפשר לדון בכך.

אברהם פורז: אני מוכן לדבר עם חה"כ חיים רמון, יו"ר הוועדה.

עמוס שפירא: אני חושב שמן הראוי, היות שהמאבטחים של אל-על לא נמצאים פה - ואני מצטער על הסיטואציה אליה נקלעים חלק מהנוסעים שלנו בנסיבות אלה - אני חושב שמן הראוי לומר שהמאבטחים של אל-על הוכו באותו אירוע.

עמוס שפירא: המקום נראה כמו אחרי פוגרום, וגם את זה חברת אל-על מגנה מכל וכל.

אברהם פורז: גם אנחנו.

עמוס שפירא: אני משמש לפה.

עמוס שפירא: אני שומע הרבה פעמים, בהקשר הזה, "עליהום" על המאבטחים של אל-על.

עמוס שפירא: אותם מאבטחים בסיטואציות שונות, כמו בלוס אנג'לס, מחרפים את נפשם כדי להגן על הנוסעים.

אברהם פורז: אף אחד לא מצדיק נקיטת שום צעד אלים נגדם.

אברהם פורז: אנחנו צריכים לבדק רק אם זה מצב אפשרי, שאדם מגיע בזמן לטיסה ולא עולה עליה.

עמוס שפירא: זה קיים בכל מקום בעולם היום.

אברהם פורז: אני אחראי רק עליכם.

אחמד טיבי: אני רוצה להגיד משהו על ההתנהגות של מר עמוס שפירא.

אחמד טיבי: אני חושב שהוא עשה טוב שהגיע לשדה התעופה והתנצל בפני הנוסעים, בתור מנכ"ל אל-על.

אחמד טיבי: כל מיש שיושב פה יודע שהבעיה היא לא אצל מר שפירא, הוא אמנם מנכ"ל אל-על אבל אין לו אמירה בכל נושא הבידוק הביטחוני, גם בארץ וגם בשדות תעופה זרים.

אחמד טיבי: ההצעה של חה"כ איתן מקובלת.

אחמד טיבי: אפשר להקים ועדה משותפת של ועדת הכלכלה עם ועדת חוץ וביטחון שתדון, ואנשי הביטחון יופיעו בפניה וינמקו.

מיכאל איתן: אני לא הצעתי ועדה משותפת.

אחמד טיבי: אני מציע, זה גם תחבורה וגם ענייני ביטחון.

אחמד טיבי: איני שייך לאלה שמרכינים ראש בפני אנשי הביטחון רק בגלל העניין הביטחוני.

אחמד טיבי: אנשים אלה באו כי רצו להיבדק, שמעתם את מר איגבריה שאמר שהוא חושב שהבדיקה היא לטובתו.

אחמד טיבי: למרות היחס הטוב של מנכ"ל אל-על, יש רושם שכשמדובר באוכלוסייה של נוסעים חרדים יש אינטרס שיווקי לשמור בכל מחיר עליהם, אבל בכל פעם שמדובר באזרחים ערבים לא מעניין אף אחד מה יקרה עם הנתח השיווקי הזה.

עמוס שפירא: האם שליחת מטוס מיוחד להביא 15 איש היא זלזול?

אחמד טיבי: אין לי טענות אליך.

עמוס שפירא: כשאתה מבקר את חברת אל-על אתה צריך להבין שעם הסיטואציות האלה אנחנו מתמודדים יומיום, כי אנחנו נמצאים בצומת של החברה הישראלית.

אברהם פורז: צריך לציין אתכם, בעיני, לשבח על ששלחתם מטוס והבאתם אותם בזמן.

אברהם פורז: אנחנו לא בודקים אתכם עכשיו.

אברהם פורז: מסתבר שזה לא באשמת אל-על אלא באשמת אנשי הביטחון שלא כפופים אליכם.

אברהם פורז: בואו נבדוק מה קרה שם.

מיכאל קליינר: קצת קשה לי דיון בו לא שומעים את הצד השני האמיתי.

מיכאל קליינר: דיון בכנסת מחייב שני צדדים.

מיכאל קליינר: אל-על אומרת שהיא לא אידך גיסא.

מיכאל קליינר: התנהגותה היתה למופת וראויה לכל ציון.

מיכאל קליינר: יש בעיות, יש מציאות.

מיכאל קליינר: אני מכיר מדינה אחרת שהורידו אדם, שלנו נראה לא חשוד, סגן שר במדינת ישראל, כי יש לו דרכון ישראלי והחזות שלו הפריעה למישהו, ואני מניח שלא שלחו מטוס מיוחד להביא אותו, אלא הוא נאלץ לחכות.

אברהם פורז: ואנחנו צועקים עד השמיים.

מיכאל קליינר: לרבים מאתנו, כולל אנשי ציבור מורידים את הנעליים באמריקה, הדמוקרטיה הגדולה.

מיכאל קליינר: אין אדם שלא מצטער, לבי עם אנשים שללא הצדקה לא הועלו לטיסה ונאלצו לחכות.

מיכאל קליינר: אני חושב שצריך לבדוק את העניין ולראות שנעשה מה שצריך.

מיכאל קליינר: יש רק פורום אחד בכנסת, לאור סוג המידע שאנחנו מדברים עליו, ועדת משנה של ועדת חוץ וביטחון.

מיכאל קליינר: אני מציע שהיו"ר יפנה, על דעתנו, לחה"כ חיים רמון ויבקש דיון.

אבשלום וילן: אני רוצה לשבח את חברת אל-על.

אבשלום וילן: אני חושב שהיא התנהגה פה בצורה הראויה והנכונה.

אבשלום וילן: הבעיה איננה עם חברת אל-על, אל הנהלים של שירותי הביטחון הכללי שפוגעים חד-משמעית באזרחים ישראלים ערבים.

אבשלום וילן: אני מציע לקבל את הצעת הח"כים מיכאל איתן ומיכאל קליינר שוועדת המשנה של חוץ וביטחון לעסוק בזה.

אבשלום וילן: זה ימשיך לקרות, ולא יכול להיות מצב שבגלל שאזרח ישראלי הוא ערבי הוא יעבור ויה דלורוזה כזאת.

אבשלום וילן: יש פה הקשחה בעייתית, ולפי דעתי שווה להתמודד אתה.

נעמי חזן: עם כל הכבוד לוועדת המשנה, אני רוצה להגיד שיש לי רושם שאנחנו מפספסים את הדיון.

נעמי חזן: חברת אל-על, שהתנהגה במקרה הזה בצורה יוצאת מן הכלל, יודעת היטב שהשגרה היא שנוסעים ישראלים ערבים עוברים שבעה מדורי גיהינום כשהם נכנסים לבידוקים, או בנתב"ג או בחו"ל.

נעמי חזן: זו השגרה.

עמוס שפירא: לצערי הרב, זה לא רק באל-על היום.

נעמי חזן: משום שיש אינטרס אמיתי לשרת את כל האוכלוסיות, לגבי אוכלוסייה שידוע מראש שהיא תעבור בידוק חטטני במיוחד - שלדעתי עובר כל גבול לפעמים מבחינת היחס - צריך למצוא דרך להגיע להסדרים עם השב"כ שעורך את הבידוק, כדי למנוע את המצב הזה.

נעמי חזן: הם הגיעו ב- 18:30, כי ידעו שזה יקח זמן, אבל נתנו להם לעמוד בתור עד 21:00 ואף אחד לא ניגש אליהם.

נעמי חזן: זו השפלה, זה מיותר, ופה יש לחברה מה לעשות.

נעמי חזן: הייתי שואלת למה חברת אל-על - שמשלמת כסף רב עבור האבטחה הזו - לא מגיע להסדר מיוחד, רגיש במיוחד, לגבי אזרחי מדינת ישראל הערבים שלא יצטרכו לעבור את ההשפלה הזו כל פעם שמגיעים לאל-על.

נעמי חזן: פה אני חושבת שיש מקום לבוא בדרישות לשב"כ, משום שאלה הנוסעים שלכם.

נעמי חזן: הגעת אליהם, אבל זה היה אחרי שהגיעו מים עד נפש.

נעמי חזן: זה לא צריך לקרות.

עמוס שפירא: חה"כ חזן, אשתי ילידת עיראק, וכתוב בדרכון שלה שהיא ילידת עיראק, עצרו אותה בארה"ב 4 שעות, והיא לא עלתה לטיסה.

אחמד טיבי: בארץ שלה, יעצרו אותה 4 שעות?

אחמד טיבי: זה ההבדל.

נחמה רונן: אני לא חושבת שאנחנו צריכים להיכנס לשיקולי הבידוק הביטחוני של השב"כ, וגם לא אל-על.

נחמה רונן: יש מישהו שהוא מנחה מקצועי.

נחמה רונן: אנחנו מצד אחד רוצים לטוס באל-על, הרבה פעמים משיקולי ביטחון, כי אנחנו מרגישים הכי בטוחים בטיסות האלה.

נחמה רונן: דווקא הבידוק הזה נותן לנו הרגשת ביטחון, וזה הרבה פעמים השיקול לטוס לאל-על.

עמוס שפירא: גם בגלל השירות.

נחמה רונן: זה לא תפקידנו או תפקידה של אל-על להיכנס לשיקולי הגוף המקצועי המנחה.

נחמה רונן: מכיוון שזו לא פעם ראשונה שאנחנו נתקלים בבעיה כזו, וזה הרבה יותר חמור בעיניי כשזה קורה בטיסות פנימיות.

נחמה רונן: אנחנו קוראים על נוסע ישראייר שלא עלה לטיסה משיקולים של אנשי ביטחון.

אברהם פורז: אם מונעים ממישהו טיסה ואומרים לו ללכת הביתה, זה משהו אחר.

אברהם פורז: אבל אחד שלא הגיע לתור?

נחמה רונן: לא מדובר פה על נושא אחד, מדובר על משהו שיטתי.

נחמה רונן: זו בעיה של זכויות האזרח הערבי במדינת ישראל.

נחמה רונן: בתקופה כל כך מטורפת זה עוד יותר בעייתי.

נחמה רונן: לכן אני מציעה שכשאתה מבקש מיו"ר ועדת חוץ וביטחון לבדוק את הנושא, שהבדיקה תהיה לגבי הסוגיה כולה, בתוך הארץ ומחוצה לה.

עמוס שפירא: מהמסר ומרוח הדברים שיוצאים מהוועדה, שלא יהיה שמץ של ביקורת לעבודתם המסורה, הרבה פעמים תוך סיכון נפשי, של המאבטחים, מאבטחות וקציני הביטחון.

עמוס שפירא: יש לנו בעיה אפילו עם כמות המאבטחים.

עמוס שפירא: גם הציבור היהודי נפגע.

עמוס שפירא: בשדה התעופה בן-גוריון כמות המאבטחים קטנה מידיי.

עמוס שפירא: שם זה אפילו לא של אל-על, מבחינת הציבור זה אל-על והוא בא אלינו בטענות.

עמוס שפירא: מבעיות של תקציב לא מגדילים את המספר ויש בעיה של תורים ארוכים.

עמוס שפירא: אולי, באותה הזדמנות, תעלה גם את הנושא הזה.

אברהם פורז: אני רוצה לסכם בכך שאיננו מטילים שום דופי באל-על.

אברהם פורז: אני חושב שאתם ראויים אפילו לשבח על זה ששלחתם מטוס מיוחד לאסוף אותם.

אברהם פורז: לגבי נהלי האבטחה, איני מקבל כמובן מאליו שום דבר.

אברהם פורז: גם לא שיקולי ביטחון.

אברהם פורז: נגמלנו מהעניין שמדובר בפרות קדושות.

אברהם פורז: יש פה כשל.

אברהם פורז: לא יכול להיות מצב שנוסע הגיע 3 או 4 שעות לפני הטיסה, והוא לא עלה למטוס כי לא הספיקו לבדוק אותו.

אברהם פורז: לא היה מפריע לי לו היו אומרים שאדם מהווה סיכון ולכן לא עולה לטיסה.

אברהם פורז: לנו, בכנסת, יש עניין עצום להגן על ערביי ישראל, על כבודם ונאמנותם למדינה, שלא תיפתח פה עוד חזית.

אברהם פורז: היתה לנו לפני שנתיים התחלה של חזית כזאת, וטוב שזה נגמר.

אברהם פורז: הדבר האחרון שאנחנו זקוקים לו שנוסעים ערבים ירגישו בחברת התעופה הלאומית שלהם מושפלים.

אברהם פורז: אני מקבל את הצעתו של חה"כ מיכאל איתן.

אברהם פורז: אני אפנה ליו"ר ועדת החוץ והביטחון, ואני אבקש ממנו לזמן את ועדת המשנה שעוסקת בעניין השירותים, לדון באופן ספציפי בפרשה הזו.

אברהם פורז: יכול להיות שהיא מלמדת אותנו גם על נושאים אחרים.

אברהם פורז: אני אבקש מהם שזה יהיה קצוב בזמן, ובעקבות זה, ככל שיקולי ביטחון יאפשרו, נראה למה נוכל לתת פומבי.

אברהם פורז: אני מודה לח"כ טיבי שהביא את הנושא בפנינו.

אברהם פורז: אני חושב שאסור להשלים עם מצב כפי שקרה פה.

עמוס שפירא: לא אמרתי שזו הסיבה למה שקרה בקהיר.

עמוס שפירא: אני גם לא אמרתי שהנוסעים הושארו רק בגלל שלא היה זמן לבדוק אותם.

עמוס שפירא: יש פה ניואנס.

אברהם פורז: אם כך, למה טסו לאחר מכן?

עמוס שפירא: אפשר היה לעכב את המטוס עוד הרבה מאוד שעות, אבל אני רוצה להזכיר שזה קיים בכל חברה.

אברהם פורז: גם במקומות אחרים בודקים בצורה יסודית.

אברהם פורז: אם האיש לא ראוי, איך הוא הגיע לקהיר בטיסת אל-על?

אברהם פורז: ואם הוא כזה מסוכן, איך בכל הטסתם אותו חזרה.

אברהם פורז: על שאלות אלה הוועדה תצטרך לתת את הדעת.

אברהם פורז: תודה רבה, הישיבה נעולה.