ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 508, 2002-08-05 12:00

אברהם פורז: בוקר טוב.

אברהם פורז: אני פותח את הישיבה, אמנם באיחור, אבל חשבתי שלא צריך להתחיל את הישיבה בלי המציע שהתעכב בוועדת ביקורת המדינה.

רן כהן: אני מתנצל על האיחור.

רן כהן: כוונתה של הצעת החוק היא להגיע לחיבור של כמה מרכיבים שיביאו למכסימום תועלת חברתית וכלכלית שאנחנו יכולים למצות בנושא הזה של ייצוב הבתים.

רן כהן: המציאות שאני מכיר היא שיש במדינת ישראל מציאות מורכבת ושונה במאגרי הדירות בדיור הציבורי.

רן כהן: יש ממצאים קשים וחד משמעיים שמראים שבמקרה של רעידת אדמה הסכנה להתמוטטות של דירות בדיור הציבורי, שעומדות על עמודים היא גדולה.

רן כהן: לאורך השבר הסורי אפריקאי ובעמק זבולון הסיכון גדול יותר, אבל בכל המקרים יש סכנת התמוטטות.

רן כהן: עד היום לא נעשה דבר, ולא הושקע כסף לחיזוק הבתים הללו.

רן כהן: העניין השני הוא המחסור בדירות של הדיור הציבורי.

רן כהן: היום, מדינת ישראל נותנת סיוע בשכר דירה לכ- 187,000 משפחות בסכומי עתק, והיא קונה דירות בסכומים גבוהים מאוד, נדמה לי שעד 150,000 דולר.

רן כהן: למעשה, אין דירות בדיור הציבורי, גם לא לאותם אלפים של אנשים במצוקה קריטית, ויש הכרה במצוקה שלהם.

רן כהן: העניין השלישי הוא מצב הדיור הציבורי בכלל.

רן כהן: הדיור הציבורי מוזנח, בעל מראה סביבתי רע, ואין תקציבים לשיפוץ ותיקון, ואין מארג ארגוני עירוני כדי שיימצאו התקציבים.

רן כהן: במגדל העמק התבצע פרוייקט בנוסח הצעת החוק הזאת, וזו שכונת הדיור הציבורי הכי ראויה שאני יכול להעלות על הדעת, ואני מכיר את כל שכונות הדיור הציבורי בארץ.

רן כהן: העניין הרביעי הוא הזדקנות האוכלוסייה, יש אנשים חולים שגרים בדיור הציבורי בקומות גבוהות, ואין לאן להוריד אותם, כי אין דירות בקומה הראשונה.

רן כהן: יכול להיות שיוכלו להסתפק בדירה יותר קטנה בקומה הראשונה, ואת דירתם אפשר לתת למשפחה יותר צעירה.

רן כהן: נושא נוסף שקשור לכך הוא בעיה של התרוקנות אנושית של אזורי הדיור הציבורי.

רן כהן: יש אפשרות, על ידי כניסה של משפחות צעירות יותר, גם לפתור את בעיית המשפחות וגם לשנות את הרכב האוכלוסייה.

רן כהן: למיטב ידיעתי, יש היום תקציבים לא מנוצלים בידי חברות הדיור הציבורי, ובידי הממשלה, מהכנסות מכירה של דירות הדיור הציבורי ואין סיבה לא לנצל את התקציבים האלה לייעוד הזה שהוא הצלת נפשות במקרה של רעידת אדמה וגם יצירת דירות במחיר זול.

רן כהן: החוק הזה מתבסס על העובדה שבידי המדינה יש נכסי קרקע שאינם מנוצלים.

רן כהן: הקרקע הזאת היא בשכונות מרכזיות בערים ואפשר להגיע לדירה במחיר זול, וגם לחדש את פני הבית ופני השטח הציבורי של הבניין.

רן כהן: לעניות דעתי, חשוב מאוד לעשות את זה.

רן כהן: הבעיה הכבדה ביותר היא בעיית העירוב בין הדיור הפרטי לחלוטין לדיור הציבורי לחלוטין, או ציבורי מעורב, דיור שיש בו רוב לרוכשים, או לשוכרים.

רן כהן: אולי אתה אדוני היו"ר תוכל לעזור בנושא זה.

רן כהן: אם תרצה שנבדיל את הדיור הפרטי בהצעת חוק אחרת -למרות שאני חושב שזה פתרון נכון גם לגבי דיור פרטי - אני מוכן לפצל ובלבד שנתקדם עם העניין הזה בקצב הראוי, כי חבל על כל רגע.

רן כהן: לא ניתן לדעת מתי תהיה רעידת אדמה, ומידי יום מצטרפות מאות משפחות חסרות דיור ללא פתרון.

אריאלה קלעי: אני רוצה להזכיר שהצעת החוק הזו עברה בהסכמת הממשלה, בקריאה טרומית בלבד.

אריאלה קלעי: המשך החקיקה היה צריך להיות מתואם עם משרדי המשפטים, האוצר הבינוי והשיכון.

רן כהן: אני הסכמתי שהתקדמות בחקיקה תהיה עם משרדי הממשלה, בזמן סביר.

אריאלה קלעי: הצעת החוק אומרת שיהיה בודק מוסמך, אבל אין הגדרה מהו בודק מוסמך.

אברהם פורז: האם עמדת הממשלה באופן כללי, היא שניתן בחקיקה לסגור כל קומת עמודים?

אברהם פורז: מה הליך הרישוי הנדרש?

אריאלה קלעי: המשרדים הצביעו על הרבה מאוד קשיים בהתקדמות עם הצעת החוק.

אברהם פורז: גם היום אפשר להכין תוכנית בניין ערים שתאפשר סגירת קומת עמודים.

אברהם פורז: אפשר לעשות את זה בתוכנית מפורטת, ואפשר בתוכנית מתאר ארצית.

אריאלה קלעי: יש קשיים בחלק מההגדרות, אין הגדרה מדויקת מהו המקרה בו תחול חובת בניה, מהו נזק כבד בזמן רעידת אדמה.

אברהם פורז: אז מה אתם מציעים לנו?

אברהם פורז: אתם צריכים לבוא להציע תיקונים, פתרונות.

יהודה זמרת: יש בחוק את הפן של מי יממן, ויש את הפן התכנוני.

יהודה זמרת: היה מכרז, והוא צריך להיסגר כעת.

יהודה זמרת: הזוכה יציע תכנון ושיטות.

יהודה זמרת: עד היום יש מספר רעיונות לגבי בית שיש בו סיכון לרעידות אדמה: בנית ממ"דים, פירים, ועוד.

יהודה זמרת: במסגרת עבודת התכנון יחליטו האם הדרך הנכונה היא לסגור את קומת העמודים דווקא, או שיש שיטות אחרות.

יהודה זמרת: הנושא צריך להיבחן מבחינה תכנונית.

יהודה זמרת: כרגע הוא עוד לא נבחן.

אברהם פורז: המציע לא רוצה רק לחזק את הבניינים, חשוב לו במידה לא פחותה להגדיל את היצע הדירות.

אברהם פורז: השאלה היא מה עמדתכם לגבי הוראת חוק גורפת האומרת שאפשר לסגור קומות עמודים.

רן כהן: בכוונה בניתי את החוק הזה כך שהוא שילוב של כמה דברים, משום שאם תביא שיטה שתסכימו עליה לגבי חיזוק הבתים, אתה יודע שלא יימצא תקציב לכך.

רן כהן: אם כל אחד יחשוב רק איך הוא מכשיל את החוק, זה יקרה.

רן כהן: בואו ננסה לעשות עבודה פוזיטיבית.

רן כהן: כל אחד ינסה לתרום משהו חיובי לטובת העניין.

רן כהן: אם לא יהיה השילוב הזה זה לא יקום כי לא יהיה כסף, לא יהיה תכנון ולא תהיה מוטיבציה.

רן כהן: לכן, לדעתי, צריך חוק.

אברהם פורז: מה עמדת משרד הפנים, מבחינה תכנונית, על סגירת קומות עמודים?

יהודה זמרת: אנחנו מתנגדים להוספת יחידות דיור, במיוחד במתחמים של דיור ציבורי, שגם ככה שטחי הציבור שלהם לא מספיקים.

יהודה זמרת: להוסיף עוד קומה בלי לבדוק את צורכי הציבור, בלי לבדוק אם נושא החנייה מספיק, אנחנו מוסיפים עוד בעיה.

יהודה זמרת: אנחנו אומרים שיש לבחון כמה עומס קיים היום, מה אפשר להוסיף, כמה צורכי ציבור קיימים, ואז עושים תכנון.

אברהם פורז: כדי לעשות תכנון פרטני, אתם לא צריכים את החוק.

אברהם פורז: אף אחד לא מפריע לכם להתחיל לתכנן כל בניין בנפרד.

אברהם פורז: זאת הכוונה?

יהודה זמרת: אנחנו מתנגדים לתוכנית שלא משקפת איזון אינטרסים.

יהודה זמרת: התוכנית צריכה לאפשר לכל אחד להביע את התנגדותו.

יהודה זמרת: כאן, לא ברור לגמרי מה המנגנון.

אברהם פורז: מה אתם מציעים?

יהודה זמרת: אנחנו מתנגדים להוספת יחידות הדיור באופן גורף.

יהודה זמרת: מי יממן?

אברהם פורז: לא באופן גורף, האם אתם מציעים להשאיר את זה במסגרת חוק תכנון הבניה כפי שהוא, או שאתם מציעים מנגנון שאומר לעשות את זה בול"ל.

יהודה זמרת: יכול להיות שתוכנית המתאר הארצית תהיה ברמה מפורטת.

יהודה זמרת: אמרו שרוצים לקדם את זה במהירות.

אברהם פורז: תוכנית המתאר הארצית תהיה ברמה שאפשר יהיה להוציא מתוכה היתרים?

תמר מיארה-הרטוב: צריך להזכיר לו שהוא לא בונה עיר, רק מוסיף יחידות.

יהודה זמרת: אנחנו מודעים לעובדה שיש סיכון לחיי אדם ויש צורך להאיץ תהליכים -

אברהם פורז: על מנת לקבוע את עמדתכם בנושא, אתם עושים עכשיו מכרז לקבוע צוות -

יהודה זמרת: צוות התכנון יבחן את כל השיטות הקיימות -

רן כהן: יש לכם תקציבים כדי לבנות את הבתים האלה?

אברהם פורז: הגברת קלעי, האם בדיור ציבורי שבו יש דייר דיור ציבורי, יש לו זכות להתנגד לשלילת הרחבה בקומת הקרקע?

אברהם פורז: האם יכול לטעון שרוצה לשמר את המצב הקיים?

אריאלה קלעי: יש יחידות דיור ציבורי שהסוכנות היא הבעלים שלהם.

אברהם פורז: עמיגור, לדוגמה.

אברהם פורז: האם דייר בדיור הציבורי יכול לומר שסגירת קומת עמודים יש בה פגיעה בזכות הקניין שלו?

אריאלה קלעי: אני חושבת שיוכל להתנגד.

תמר מיארה-הרטוב: גם אם בדיור הציבורי החברה המנהלת היא מעל 50%?

תמר מיארה-הרטוב: אז אין לו, החברה הציבורית יכולה להחליט.

אברהם פורז: נניח שאני דייר בבניין של עמידר.

אברהם פורז: המדינה היא הבעלים, עמידר היא המנהלת.

אברהם פורז: האם אני יכול לטעון שזכות שלי נפגעה כי באתי לבניין בו היה שטח פתוח בקומת הקרקע בו הילדים יכלו לשחק.

אברהם פורז: עכשיו יבנו בקומת הקרקע, ויהיה פחות שטח.

אברהם פורז: האם יש לי זכות להתנגד?

תמר מיארה-הרטוב: אם לחברה הציבורית יש רוב של יחידות דיור, אפשר להיכנס לפרוייקט.

אברהם פורז: נניח שכל הדירות הן בבעלות המדינה, כולם דיירים ותיקים.

תמר מיארה-הרטוב: אין להם זכות קניין.

אברהם פורז: הוא יוכל לטעון לפגיעה בזכויותיו?

תמר מיארה-הרטוב: לא.

אתי בנדלר: ואם יש לו זכות לרכוש את זה, מכוח החוק?

תמר מיארה-הרטוב: אם הוא לא רכש, אני יכולה להציע לו דירה חלופית במקום אחר.

אברהם פורז: האם בבניין של דיור ציבורי, בעל הבית יכול לעשות ככל העולה על רוחו?

אברהם פורז: האם המדינה רשאית להחליט שהיא מוסיפה 2 קומות מבלי לשאול אף אחד?

תמר מיארה-הרטוב: על פי החוק, כן.

אברהם פורז: נניח שחלק מהדירות הן בידי אנשים פרטיים, וחלק בידי המדינה.

אברהם פורז: מה זכותם של החוכרים להגיד שרוצים שקומת העמודים תישאר פתוחה.

תמר מיארה-הרטוב: יש לנו פה פגיעה בחלקים המשותפים, ולכן, בכל מקרה, צריך לקבל הסכמה של הרוב.

אברהם פורז: בבית משותף, לפני החוק שהעביר שגיא, כל שינוי היה טעון בהסכמת כל בעלי הדירות.

אברהם פורז: היום זה 75%.

אברהם פורז: האם במקרה כזה לא תבוא אותה קבוצה ותטען שיש פגיעה מהותית בזכות הקניין.

ארכדי פריימק: זה יעמוד מול צו הריסה?

אברהם פורז: האם במקרה כזה, זה רק מול הוכחה חד-משמעית שהבניין ייפול ברעידת אדמה?

ארכדי פריימק: צריך להיות צו מוסמך מהרשות המקומית.

אברהם פורז: בהיעדר הוכחה, עצם הרצון לבנות לא מספיק.

אברהם פורז: הדייר יכול להגיד שתחזקו את העמודים, ולא תפגעו בשטח.

תמר מיארה-הרטוב: לא הייתי רוצה להיצמד לחוק היבש.

תמר מיארה-הרטוב: יש פה הרבה פיתויים, נשפץ את המבנה, נקים דלתות כניסה, נשדרג אותו, מחיר הדירה יעלה.

אברהם פורז: את זה יכולים לעשות גם היום, בלי חוק.

אברהם פורז: בהסכמה של כולם, לא צריכים את רן כהן.

תמר מיארה-הרטוב: עמידר נמצאת כרגע בעיצומו של תהליך לבניית 25 יחידות כאלה בעפולה, לאחר שהרשות המקומית אישרה לנו, על פי הנחיות משרד הבינוי והשיכון.

תמר מיארה-הרטוב: אבל אנחנו מדברים על משהו גורף, ארצי.

תמר מיארה-הרטוב: צריך לעשות סקר לגבי בעיה של רעידות אדמה.

תמר מיארה-הרטוב: זה לא ממוקד לגבי רשות מקומית שתואיל בטובה שנבנה או לא.

תמר מיארה-הרטוב: זה תלוי היום בהרבה רצון טוב של הרשויות.

אברהם פורז: אם יש תוכנית, כמו בעפולה, התוכנית מופקדת והדיירים יכולים להביע התנגדויות וגם לשכנע את הוועדה המקומית, שמשפחות ברוכות ילדים לא יכולות להרשות שהשטח ייסגר והילדים ישחקו על הכביש.

אברהם פורז: הוועדה יכולה להחליט שבנסיבות כאלה היא לא מסכימה.

אברהם פורז: אם עושים חוק, יכול להיות שהוא ייפסל מחמת היותו נוגד את זכות הקניין.

תמר מיארה-הרטוב: החוק בוודאי יכול להקל.

אברהם פורז: אבל הוא יכול להיפסל אם נעשה חוק לא ראוי.

אברהם פורז: יש פה אינטרסים נוגדים.

אברהם פורז: רוצים לפתור בעיה, אבל הקרקע היא חלק משטח ציבורי.

אברהם פורז: אם שמים שם דירה, יש פחות שטח בקומת הקרקע.

תמר מיארה-הרטוב: אני חושבת שצריך לבדוק את הסוגיה במשרד המשפטים בצו הבית המשותף.

תמר מיארה-הרטוב: אפשר לתקן את הצו.

ארכדי פרימק: אני מדבר על היוזמה של דיירים ברכוש הפרטי, שהם בתמיכת הרשויות.

ארכדי פרימק: הם פונים אלינו ומבקשים לבנות בקומת העמודים, כי הם פוחדים שהבית שלהם יתמוטט.

אברהם פורז: הם לא מבקשים שום תמורה?

ארכדי פרימק: הם מבקשים שיפוץ קונסטרוקטיבי חזותי של המבנה.

תמר מיארה-הרטוב: מעטפת ופיתוח סביבתי.

תמר רווה: אנחנו בעד החוק, אנחנו רוצים עבודה, בהנחה שנקבל עובדים, אנחנו בכלל בעד החוק.

תמר רווה: אני מניחה שחלקכם מודע לכך שיושבת ועדה בראשותו של יעקב היכל, שאמורה להגיש בקרוב המלצות לוועדת שרים בנושא של רעידות אדמה.

תמר רווה: התאחדות הקבלנים שיתפה פעולה עם הוועדה, ועברו הרבה מאוד שלבים כדי למצוא את האמצעים שיבטיחו שבניינים לא יקרסו ברעידות אדמה.

תמר רווה: אינני יודעת אם נושא זה דווקא הוא אחד הנושאים הקרדינליים.

תמר רווה: אני חושבת שיש לראות מה הן מסקנות הוועדה.

אברהם פורז: מתי היא תגמור?

תמר רווה: בקרוב.

יעל קליגמן: אני העוזרת של יעקב היכל.

אברהם פורז: מי הזמין את עבודת הוועדה?

יעל קליגמן: זו ועדת היגוי בין-משרדית שהממשלה הקימה.

רן כהן: זו ועדה נצחית.

יעל קליגמן: ועדת השרים הקימה ועדת היגוי בין- משרדית שחברים בה כל משרדי הממשלה, אלה שיש להם נגיעה ישירה וגם אלה שאין להם.

אברהם פורז: מר היכל הוא עובד מדינה?

אברהם פורז: מי הגורם המוביל בוועדה?

יעל קליגמן: הוא אינו עובד מדינה.

יעל קליגמן: שר הבינוי והשיכון הוא המוביל.

רן כהן: לאו דווקא.

רן כהן: כל פעם זה שר אחר.

יעל קליגמן: אנחנו בשלבי סיום.

יעל קליגמן: אנחנו צריכים לקבל הערות משר השיכון.

יעל קליגמן: ההצעה מדברת על מיגון מבנים חדשים ומטרתה היא לשפר את האכיפה והתכנון של בניינים חדשים כדי שמה שייבנה בעתיד יהיה עמיד בפני רעידות אדמה.

אברהם פורז: אתם מתייחסים גם לעבר?

יעל קליגמן: כן, אבל בצורה אחרת.

יעל קליגמן: אחד הדברים הוא הסדרים של אחוזי בניה, חנייה ועוד.

יעל קליגמן: יש תקן שיושלם בזמן הקרוב שמטרתו להדריך מהנדסים, לגבי מבנים ישנים, איך לגשת למבנה, לבדוק אותו ובאילו אמצעים לחזק אותו.

יעל קליגמן: סגירה של קומות עמודים היא לאו דווקא הפתרון לכל בניין.

יעל קליגמן: צריך לבדוק כל בניין לגופו ולראות מה הפתרון המתאים לו.

יעל קליגמן: יכול להיות שצריך חגורת בטון, בנית ממ"דים או שמספיקים רק חיזוקים מעטים, ויכול להיות גם שיגידו שעלות החיזוק היא כה גבוהה שעדיף להרוס את המבנה ולבנות חדש.

אברהם פורז: כמה זמן עד לסיום עבודתכם?

יעל קליגמן: גיבשנו מסמך, משרד השיכון צריך לעבור עליו.

נעמי חזן: כמה זמן עבדתם?

יעל קליגמן: על הנושא הזה עבדנו כשנה וחצי.

רן כהן: הייתי חבר בוועדת השרים לענייני רעידות אדמה, שיעקב היכל עבד אתה.

רן כהן: יעקב היכל הוא האיש הנאמן ביותר במדינה לעניין רעידות אדמה.

רן כהן: הבעיה הכי גדולה היא שאף אחד בממשלה לא השקיע כסף, חוץ מעניין ועדות ודו"חות, כדי שיהיה מענה לרעידות אדמה.

רן כהן: ניסינו לתת מענה אחרי החורבן בתורכיה.

רן כהן: נעשתה עבודה, אבל היא לא תיתן מענה לשני דברים, אחד, לעסקים ומבנים תעשייתיים והשני לדיור, במיוחד משנות ה- 50 וה- 60 שלגביהם אין פתרונות.

רן כהן: אם אנחנו בכנסת לא נקדם את העניים הזה, הסיכוי שהוועדה תפתור את זה הוא קלוש.

אברהם פורז: אבל אומרים שהם מסיימים תוך חודש.

רן כהן: זה לגבי מבנים חדשים.

אברהם פורז: ועדת היכל תתייחס לבניה ישנה או לא?

יוסי רז: לא יהיה כתוב כרגע על בניה ישנה.

יוסי רז: יש הצעה לתקן לגבי מבנים ישנים, אבל זה ייקח עוד קצת זמן.

אברהם פורז: ועדת היכל אמורה להתייחס לזה בכלל?

יוסי רז: בהמשך.

יוסי רז: כרגע לא.

רן כהן: אחרי רעידת אדמה וכשייהרגו אנשים.

אברהם פורז: כלומר הדו"ח שיוגש בעוד חודש הוא לגבי בניינים עתידיים ולא לגבי העבר.

תמר רווה: אני העליתי את עניין ועדת היכל כדי שנדע שיש דבר, וייתכן שאפשר לאמץ גם כאן חלק מהמלצותיה.

תמר רווה: אני יודעת שהיא מתייחסת לעתיד ולא לבניינים קיימים.

תמר רווה: אני חושבת שיש בעיה לגבי בניינים ישנים, ובלי חקיקה זה לוקח זמן רב, ובייחוד שאנחנו שומעים מנציג משרד הפנים שרוצים שמהתמ"א הזאת יהיה ניתן מיד לגשת לשלב ההיתרים, זה יהיה תהליך מאוד ארוך.

תמר רווה: לכן, אני חושבת שאין מנוס אלא ללכת בדרך של חקיקה, כמו שהלכנו בנושא של דירות קטנות, עם חה"כ יורי שטרן.

תמר רווה: אני חושבת שיש פה מקום לחקיקה של הכנסת בשילוב עם מוסדות תכנון.

אברהם פורז: אז אנחנו נעשה מין תואם ול"ל לגבי בניה בקומת קרקע?

תמר רווה: כאן כתוב שמוסד תכנון רשאי להגדיל את שיעור אחוזי הבניה, אם ירצה יגדיל, ואם לא אז לא יגדיל, זאת הערה למציעים.

יהודה זמרת: הניסוח כרגע לא ברור.

תמר רווה: הניסוח צריך להשתנות.

תמר רווה: אבל לפי הדגם הזה, של דירות קטנות, שעורר התנגדות גדולה של כל הממשלה ובכל זאת עבר, אפשר להשאיר את זה כהוראת שעה.


אורי זניר: בחברת עמיגור עשינו הערכה ראשונה של האפשרויות והגענו לכך שבבתים בהם יש רוב שוכרים שמאפשר לנו לגשת לנו לעבודה, כשהרוכשים הבודדים יכולים לקבל פיצוי סביר, או להתנגד להשבחת הבניין, אנחנו מגיעים לפוטנציאל מיידי של קרוב ל- 1,000 יחידות דיור בנות 2 חדרים.


אורי זניר: אם נוסיף את הבניינים שבהם יש רוב רוכשים, שזו סימפוניה אחרת מבחינה משפטית, אנחנו נשלש את המספר הזה.


אורי זניר: מדובר רק על דירות בקומות מפולשות, תוך שמירה על אסתטיות.


אורי זניר: לגבי עלות הבניה, הפרוייקט הזה לא יקום אם אין בצידו גם שיפוי כלכלי למדינת ישראל.


אורי זניר: יצירת נכס שיש לו שווי משלו, ואני לא מדבר כרגע מאיזה תקציב, הוא המשפה בעד ההוצאות, ובלי זה אלו דיבורים באוויר.


אורי זניר: הבניה של יחידה בת 2 חדרים בגודל של 40 - 48 מטר, תלוי באפשרויות בבניין, עלותה היא בערך 44,000 דולר, ללא שיפוי רוכשים, אם ישנם.


אורי זניר: אם מוסיפים לזה שיפוי או שדרוג הבניין.


אורי זניר: אם מוסיפים לזה את השיפוי ובשדרוג אפשר להגיע ל- 55,000 דולר ליחידה.


אורי זניר: זה כולל שיפוי שמוערך על ידי שמאי, של 1,000 דולר בממוצע לכל רוכש בבניין.

אברהם פורז: זה פיצוי על ירידת ערך הדירה שלו?


אורי זניר: הפיצוי הוא על גריעת חלק יחסי - קטן אמנם - מזכויותיו בחלק המשותף של הבית.


אורי זניר: המדינה מאפשרת תקציבים לבנייה על פי בסיסים, שזה גם מגיע לסכומים כאלה, של 50,000 דולר בערך ליחידה.


אורי זניר: אם משתמשים בדירות כאלה בקומות מפולשות כפתרון בעיה של זוגות עולים קשישים, זה אינו מייקר את הפתרון למדינה, זה רק מייצב את הבניין, יוצר עוד אפשרות אכלוס ומשדרג את הבניין.

אברהם פורז: באיזה הליך, לדעתך, זה צריך להתבצע?

אברהם פורז: איך ומי קובע מי כן ומי לא?


אורי זניר: אני בעד זה שיהיה חוק מסיבות אחרות, לא תקציביות.


אורי זניר: יש לנו תמיד בעיה כשניגשים לפרוייקט.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לעשות ועדה, מין ול"ל, שתבדוק כל בניין ותחליט אם הוא מתאים.

רן כהן: החוק הזה יכול להיות באינטראקציה בין חברות הדיור הציבורי לבין ראשי הערים והרשויות.

רן כהן: זה האידיאל.

אברהם פורז: אם יש בעל דירה בבניין שלא רוצה שיבנו, מישהו צריך לשמוע אותו.


אורי זניר: אם יש 75% שרוצים בזה, אינו יכול לעשות כלום.


אורי זניר: אנחנו בעד הצעת החוק של ח"כ רן כהן משום שזה ימנע את העניין מלהיגרר עד אין סוף.

רן כהן: לא יכול להיות מצב בו דייר אחד יגזור את דינם למוות של כל הדיירים האחרים בגלל זכויות קניין.

אברהם פורז: בתיקון לחוק המקרקעין, למרות ששלושה רבעים מבעלי הדירות מסכימים על הרחבת דירות, עדיין שמורה בידי כל בעל דירה הזכות ללכת למפקח על המקרקעין ולהסביר מדוע אינו רוצה.

אברהם פורז: לכן גם פה, כנראה, לא יהיה מנוס מלתת את הזכות הזו.

אברהם פורז: זה הרי מסלול עוקף תכנון, כי לעשות תוכנית בניין ערים, לא צריכים את החוק, אתם מדברים על מסלול מהיר שמאפשר קבלת חוות דעת שהבניין מסוכן, שמיעה מהירה של הדיירים, והכרעה.


אורי זניר: זה סדר קדימויות של המדינה.

צבי צילקר: אנחנו מברכים על הצעת החוק, ואנחנו חושבים שכדאי לשלב את איגוד מהנדסי הערים, שהם אלה שיצטרכו לעמוד מול הדיירים, מול החוק ומול התוכנית.

צבי צילקר: יש מספר בעיות: חדר המשחקים, ארכיטקטורה, חנייה - תוספת או גריעה של מקום חנייה, אם בונים מתחת לעמודים - בעיה של אגרת בניה, מניעת תביעות מדיירים, היטלי השבחה לצורכי ציבור.

צבי צילקר: באשדוד אין בעיה, כי בשכונות האוכלוסייה הזדקנה ומספר בתי ספר הפכו להיות מתנ"סים, ומספר בתי ספר הם ריקים בחציים ותוספת של אוכלוסייה צעירה תעזור.

צבי צילקר: היבטים חברתיים זה הורדת הקשישים, חולים או נכים לקומה ראשונה, ואז יש פתרון לזוג צעיר בקומה הרביעית.

צבי צילקר: לכן, אנחנו תומכים מאוד בחוק.

צבי צילקר: אני רוצה גם לציים כשלון באשדוד.

צבי צילקר: במקביל למגדל העמק אנחנו אישרנו תוכניות ול"ליות לשתי שכונות, לגבי קומות עמודים.

צבי צילקר: עמיגור הצליחה בצורה יוצאת מן הכלל במגדל העמק, באשדוד נכשלנו.

אברהם פורז: למה?

צבי צילקר: כל המשרדים לא נרתמו לנושא הזה.

צבי צילקר: תשומת הלב שלנו היתה לבינוי המהיר באשדוד, ולא שמנו לב לנושא הזה.

צבי צילקר: הזמן פועל לרעתנו.

צבי צילקר: שמעתי את מר היכל.

צבי צילקר: ההצעות יוצאות מן הכלל, עשו עבודה טובה.

צבי צילקר: בניה בקומת הקרקע הוא אחד הפתרונות הקלים, יש קרקע, מים, ביוב, חשמל יש גישה.

צבי צילקר: צריך לתת פיצוי לדיירים אם על ידי פיתוח הסביבה או הבניין.

צבי צילקר: אסור לפסול בנית קומה ד', ה'.

אברהם פורז: זה בוודאי בניינים בלי מעלית.


אורי זניר: זו הזדמנות לשים מעלית.

צבי צילקר: צריך לדבר גם על פינוי בינוי, מפני שאם יבוא בודק ויגיד שמספר בניינים יפלו ברעידת אדמה קלה, תהיה רעידת אדמה חברתית.

צבי צילקר: ירצו לברוח, ערך הנכסים ירד.

צבי צילקר: לכן עניין הבודק צריך להיות דיסקרטי, אבל אלה דברים שאסור להעלים אותם.

צבי צילקר: אני בעד תוכניות ול"ליות לאזורים שלמים, מפני שאחרת נצטרך להתגלגל בוועדות המקומיות לאורך שנים.

צבי צילקר: אני בעד פעולות במקביל, לדוגמה שיקום שכונות.

צבי צילקר: אפשר להגיד ששיקום שכונות שהולכת על עמודה שלמה, זה גורם לחיזוק הבניין, אם מרחיבים דירה פה ודירה שם זה נמשך הרבה זמן, זה מכוער והורס את הגינות.

צבי צילקר: משרד השיכון צריך לשלב חיזוק בניינים נגד רעידות אדמה עם ההרחבה.

רן כהן: משקיעים הון עתק בשיקום השכונות, אבל זה לא נותן כל מענה לרעידות אדמה, והוא לא מוסיף שום דבר מבחינת פתרונות דיור, זה רק ויזואלי.

תמר מיארה-הרטוב: משקיעים 27,000 ש"ח ליחידת דיור בשיקום שכונות.

תמר מיארה-הרטוב: ואין תוספת של דירות, או חיזוק נגד רעידות אדמה.

צבי צילקר: כלומר יש סכומי כסף גדולים במשרד השיכון במקומות שהם הכי נדרשים גם מבחינה חברתית וגם מבחינת חיזוק המבנה.

צבי צילקר: זה, לדעתי, זה אחד הפתרונות שאפשר להתחיל בהם בקרוב, ולא לחכות עד שיהיה חוק.

צבי צילקר: אפשר גם להוציא תקנה לכל הרשויות המקומיות שלא תהיה הרחבה ללא פתרון לחיזוק הבניין.

צבי צילקר: אנחנו כבר עושים את זה כך.

צבי צילקר: אם היה חוק שהיה מחזק אותנו אז הפתרון של מרפסות נוספות, הרחבות, יכול להתקיים תוך זמן קצר מאוד.

צבי צילקר: לטווח הבינוני, אני חושב שצריך להקציב כסף לתכנון.

צבי צילקר: יש לאתר את המקומות המסוכנים ביותר.

צבי צילקר: הזמן פועל לרעתנו, כי ככל שחולפים הימים ההסתברות לרעידות אדמה גדלה.

רן כהן: גם האפקט יהיה יותר גרוע, כי הבית מתפורר.

צבי צילקר: הזדקנות המבנים הוא גורם מפחיד.

צבי צילקר: צריך לאתר קודם כל מקומות קריטיים.

צבי צילקר: צריך בתוכם לקחת את המודלים שבנו לפני 40 שנה ולראות מה תהיה עמידות המבנים ברעידת אדמה.

אברהם פורז: נדמה לי שבמישור החוף ההסתברות לרעידת אדמה היא נמוכה.

רן כהן: בעמק זבולון היא גבוהה.

צבי צילקר: השלטון המקומי דואג לכל המקומות.

צבי צילקר: אני מדבר בשם השלטון המקומי.

צבי צילקר: מרכז השלטון המקומי עומד לרשות

צבי צילקר: כם בעניין הזה, ונמשיך לסייע.

ישראל טויטו: אני יו"ר התנועה למאבק בפערים החברתיים.

ישראל טויטו: רעידת האדמה האמיתית תבוא מתוך מצוקת הדיור במדינת ישראל.

ישראל טויטו: חה"כ רן כהן אמר שקרוב ל- 190,000 מקבלים סיוע בשכר דירה, שקיצצו להם עכשיו בחצי והם יגיעו בקרוב לרחובות.

ישראל טויטו: אני מדבר על 40,000 משפחות שזכאיות לקבלת דיור אחרי שעברו את כל הביורוקרטיה, והן מקבלות מסמך שהן נמצאות בתור ארוך ביותר.

ישראל טויטו: חייבים לתת אור בקצה המנהרה לאנשים שנמצאים בדרך לרחובות וברחובות, על ידי מציאת פתרונות דיור.

ישראל טויטו: מדינת ישראל לא יכולה לתת היום פתרונות דיור, כי אין לה תקציבים, מקצצים בהם, ומצד שני יש מיליארד ו- 300 מיליון שקלים שנכנסו ממכירת הדירות שאמורים לתת פתרונות.

ישראל טויטו: השאלה היא כמה פתרונות אפשר לתת.

ישראל טויטו: בראיה כוללה, הולכים לתת איכות חיים לאותם אנשים שנמצאים בשכונות העניות האלה, שבחדרי המדרגות ובקומות התחתונות מתאספות חבורות עבריינים.

ישראל טויטו: אלה אזורי פשע וזוהמה.

ישראל טויטו: אני חושב שהגיע הזמן שאותם אנשים יכנסו לבית עם חזות חדשה, נקיה, שהילדים שלהם לא יהיו בסכנה של מזרק מנרקומן, ולתת להם אפשרות לחיות בביטחון מעבר למצבם הקשה, שהם לא יהיו הראשונים שיפגעו אם תהיה רעידת אדמה.

צבי צילקר: קבלתי מסמך ממהנדס העיר שאומר שבמסגרת פרוייקט שיקום שכונות, מרחיבים בפחות מ- 11 מטרים כדי שיהיו פטורים מבנית ממ"דים.

צבי צילקר: ממ"ד זה אחד הבסיסים לחיזוק הבניין.

צבי צילקר: צריך אולי להורות להג"א שהממ"ד ייבנה מהמטר הראשון הנוסף.

אברהם פורז: זה לא שייך, אבל אני מסכים אתך.

אברהם פורז: אני יכול להתקדם עם הצעת החוק?

רן כהן: להצעת החוק היתה התנגדות בישיבות השרים, עד ששר האוצר התוודע לחוק והוא תומך בו, גם שר השיכון רוצה בו.

רן כהן: גם שר הפנים תומך בו.

רן כהן: אני הסכמתי לכך שההתקדמות תהיה בתיאום עם שרי הממשלה הרלוונטיים.

רן כהן: זה לא אומר שלא תהיה התקדמות, אלא שאנחנו נכין את הדברים לקראת קריאה ראשונה והמשרדים ילוו את הדיון בנושא הזה.

רן כהן: משרדי הממשלה לא יקדמו את זה, אלא ועדת הכלכלה.

רן כהן: שלחתי את הצעת החוק הזו לכ- 40 ראשי ישובים, קבלתי תשובות מ- 27, יש תמיכה גורפת בחוק.

רן כהן: הם רוצים, כמובן, שזה יהיה בתיאום עם ראשי הערים על פי הצרכים והיכולות.

רן כהן: יש תמיכה מוחלטת של חברות הדיור הציבורי ומודעים לעניין שבלי חוק, זה לא יהיה באופן משמעותי.

רותלי פלאי: המטרות והיעדים של החוק הן מאוד רצויות.

רותלי פלאי: יש לנו שתי הסתייגויות.

רותלי פלאי: אחת, מה התשובה לגבי מעמסה נוספת על התשתיות הקיימות.

רותלי פלאי: אנחנו יודעים שהתחזוקה של הדירות מבחינת מערכות חשמל ואינסטלציה היא ירודה ביותר.

רותלי פלאי: אילו השקעות ייעשו בתשתיות על מנת שהן לא יקרסו?

רותלי פלאי: מהניסיון שלנו, דירות שנבדקו בירושלים יש להן בעיות תחזוקה קשות, בעיות רטיבות וחשמל שאינן מאפשרות לדיירים איכות חיים בסיסית.

אברהם פורז: בעיות חשמל?

רותלי פלאי: מערכת החשמל הקיימת לא עומדת בתוספות.

רותלי פלאי: בעיה נוספת, שהועלתה גם על ידי היו"ר, לפי הידוע לנו בבתים בבאר-שבע וירושלים אין רוב לדיירי הדיור הציבורי.

רותלי פלאי: עלולה להיות בעיה של הסכמת בעלי הדירות הפרטיות, וגם השאלה שהועלתה לגבי זכויות קנייניות היא לא פשוטה, ויש זכויות מעין קנייניות לדיירים לרכוש את הדירות.

רותלי פלאי: יש צורך בהסכמת הרוב של הדיירים שרכשו את הדירות, וכן של הדיירים שעדיין לא רכשו, אבל יש להם את הזכות לעשות זאת.

דוד קשני: אין ויכוח שהבתים צריכים חיזוק.

דוד קשני: אני מבקש מהוועדה לקדם את זה מהר ככל האפשר.

דוד קשני: תעזרו לנו לעזור לבודדים ולנכים שמחכים לדירה של חדר.

שמוליק דוד: לחוק יש יתרונות, אבל יש מחירים שהדיירים עשויים לשלם במידה שהחוק ממומש בבניין מסוים.

שמוליק דוד: אם זה צפיפות של המבנים, אם זה עומס על תשתיות עד כדי אפשרות קריסה, אם זה תפיסה של שטחים פתוחים, אם זו ירידה מסוימת בערך הדירות - שאולי מפוצה על ידי היבטים אחרים - אם זו הסכמה של הדיירים להסכים לפגיעה בצביון של השכונה, אם זה מטרדים שכרוכים בעצם תהליך הבניה כמו לכלוך ורעש, אם זו פגיעה בחזות המבנה כשלפעמים הבניה היא טלאי על גבי טלאי.

שמוליק דוד: קיימת גם סכנה של הסתבכות והתארכות תהליכי הבניה בגלל התנגדויות וטעמים טכניים שונים.

שמוליק דוד: החברות המשכנות עשויות להיות להוטות לבנות במקומות מסוימים, ובגלל זה עלולות שלא להתחשב בדיירים ולא לקיים אתם שום סוג של דיאלוג על תהליך הבניה, האופי שלו.

שמוליק דוד: לדיירים, בין אם דיירים ותיקים של דיור ציבורי ובין אם הם הבעלים, יש זכויות בבניין.

שמוליק דוד: יש לייצר את המנגנון שיאפשר להם לא רק להישמע, אלא שיתנהל דיאלוג על האופן והאופי בו העניין מתבצע.

שמוליק דוד: יש בחוק יש אי בהירות לגבי המשמעות הקונקרטית של שידרוג הבניין.

רותם פלג: עד כמה שאני מצליח להבין לחוק הזה יש שלושה חלקים.

רותם פלג: הראשון מתייחס לשיפוץ דירות פרטיות, שעד כמה שהבנתי, זה לא מה שחשוב.

רותם פלג: השאלה היא אם אנחנו רוצים להוסיף יחידות דיור או לחזק מבנים.

רותם פלג: אם המטרה היא לייצב את המבנים, אז יש את ועדת היכל, יש את תמ"א 38 שאמורה לתת פתרון כולל לבעיה של בינוי קיים.

רותם פלג: זה נושא מורכב.

רן כהן: האם האוצר מבטיח שמה שתמ"א 38 יאמר לגבי חיזוק בתים בפני רעידות אדמה, הוא ייתן את התקציב הדרוש?

רותם פלג: רקה אם הממשלה תאשר.

רן כהן: אתה נציג האוצר.

רן כהן: אל תתחכם.

רן כהן: האם האוצר, שמחכה לתמ"א 38 מתחייב שכל תקציב שיידרש בתמ"א 38 כדי שהבתים לא יתמוטטו על יושביהם, הוא ייתן?

רן כהן: רק עמדה כזאת יכולה להצדיק את גישתך לחכות עם הצעת החוק.

רותם פלג: אם המטרה היא להרחיב את הדיור הציבורי, כרגע לפחות, המקור התקציבי לכך - קרן הדיור הציבורי - לא קיים.

רותם פלג: נכון להיום יש בקרן 10 מיליון שקל.

אברהם פורז: ערכי הקרקע מממנים הכל.

רן כהן: אני לא מבין, האיש מייצג עמדה מנוגדת לשר שלו.

רן כהן: השר אמר שהוא בעד, אני שומע מנציג משרד האוצר שהוא מנמק נגד.

אברהם פורז: מה אתה מציע לנו?

רותם פלג: בינתיים, אני לא מציע כלום.

נעמי חזן: מה עמדת האוצר לגבי החוק?

רותם פלג: האוצר תומך.

מיכאל קליינר: יש הרבה מקרים שהנציגים של השרים הם לפעמים הרבה יותר רציניים וממלכתיים מהשרים שלהם, ולכן צריך להקשיב להם.

רותם פלג: אין לנו התנגדות, זה דבר ראוי לדעתנו.

רותם פלג: הבעיה היא תקציבית.

מיכאל קליינר: אם היו"ר אומר שהקרקע מכסה את מחיר העלות, זה פותר את הבעיה.

רותם פלג: מה זאת אומרת הקרקע מכסה את העלות.

רותם פלג: המדינה צריכה לבנות שם דירה.

רותם פלג: אם אני בונה דירה לדיור הציבורי צריך לשלם עבורה.

רן כהן: אדוני היו"ר, תקשיב איך ועדה מקבלת דיווח לא נכון.

רן כהן: מההכנסות של הדיור יש היום בידי חברות הדיור הציבורי מאות מיליוני שקלים, זה לא נמצא באוצר.

רן כהן: תגיד את זה, אל תגיד שאין.

רן כהן: לכנסת צריך להגיד דברים מלאים ואמיתיים.

רן כהן: עם הכסף הזה לא עושים שום דבר, לא לחיזוק ולא לפיתוח הבתים.

אברהם פורז: אתה מציע שהכסף הזה ישמש לבניית הדירות האלה?

רן כהן: כן.

מיכאל קליינר: הבעיה היא שמבחינה אקטוארית החברות האלה נשארות עם מקרים סוציאליים שצריך לדאוג להם, צריך לשפץ, ופחות מכסות את עצמן.

מיכאל קליינר: הממשלה לא משלמת את עלויות הריאליות, לכן כמה מאות המיליונים הם קרן הברזל שלהן על מנת שיוכלו לתת לאותם אנשים שירותים.

מיכאל קליינר: אי אפשר לגזול מהן את זה.

רותם פלג: בהחלטת הממשלה נקבע שקרן הדיור הציבורי צריכה לממן את עלויות המבצע.

רותם פלג: המבצע עוד לא נגמר והעלויות שכרוכות בו הן אסטרונומיות, מדובר על מיליארדים שעדיין יצטרכו לשלם בעתיד.

רותם פלג: זה בלי קשר אם חברות הדיור הציבורי יעבירו את הכסף.

רותם פלג: בנוסף, קרן הדיור הזאת מממנת מספר יחידות דיור שאמורים להשלים את מספר פתרונות הדיור שניתנו ב- '88.

משה שיף: בדיור הציבורי, לרבות הדירות שמנוהלות על ידי עמיגור, הדירות יועמדו על ידי משרד השיכון.

משה שיף: יש לעשות אבחנה בין דירות של המדינה לבין דירות של הסוכנות.

משה שיף: התחשיבים שכולם דיברו עליהם לא לקחו בחשבון את כללי ההשבחה ואת דמי ההסכמה שיכול לדרוש המנהל.

משה שיף: יש לעשות קורלציה יחד עם החוקים האחרים שלא יגבו בנוסף.

שלמה לוי: בפתיח של החוק מדובר על בית משותף שהוא בן שתי דירות ומעלה.

שלמה לוי: זאת פרצה להרחבת אחוזי בניה לבית בן שתי דירות שהוא צמוד קרקע ולא זקוק לשום חיזוקים.

שלמה לוי: צריך להיות כתוב בית בן 4 דירות לפחות.

תמר מיארה-הרטוב: אני רוצה להרגיע את נציג משרד הפנים לגבי הדירות המנוהלות על ידי הדיור הציבורי, אף קומת קרקע לא משמשת כחנייה.

תמר מיארה-הרטוב: במסגרת עלויות הבניה, על פי הנתון שנמסר על ידי עמיגור, זה כולל גם את שיפוץ המערכות.

תמר מיארה-הרטוב: המעטפת, תשתיות ופיתוח סביבתי כוללת את התאמת המערכות לבניין.

תמר מיארה-הרטוב: אם צריך להחליף יוחלף, ואם צריך חיזוק, יחוזק.

תמר מיארה-הרטוב: אנחנו לא מתחילים בעבודה בלי לקבל את הסכמת הדיירים.

תמר מיארה-הרטוב: יש לנו עובדים קהילתיים שמקיימים ישיבות עם ועדי הבתים ועם הדיירים.

תמר מיארה-הרטוב: הם משתפים אותם בתכנון, בצבעים ובכל.

ישראל טויטו: הדירות שייבנו יהיו נכס ממשלתי, כי המדינה תמשיך להרוויח מזה.

רן כהן: אני לא יודע איך לגייס את הרצון הטוב של כולם להבין שאין לנו חברה אחרת ואין לנו כלכלה אחרת, וצריך להפסיק לשים מקלות בגלגלים ולהתחיל להתקדם באופן פוזיטיבי.

רן כהן: אני ממש מבקש.

רן כהן: לאף אחד אין פתרון איך לחזק את הבתים האלה בפני רעידות אדמה, ואני אומר את זה חד-משמעית.

רן כהן: כאשר מוצעת הצעה שבאה לעשות אינטגרציה בין כולם, צריך לחשוב בחיוב.

רן כהן: משרדי הממשלה לא עובדים יחד כדי לתת מענה לעניין.

רן כהן: זה תלוי במשרד הבינוי והשיכון, מינהל מקרקעי ישראל, משרד הפנים, רשויות מקומיות, משרד האוצר.

רן כהן: אין שום סיכוי שנצליח להביא לתנופה.

רן כהן: יש לי מסמך של עמיגור שבלי בדיקה, יש להם אפשרות לבנות 1,000 יחידות דיור.

רן כהן: אני מניח שמכפלה של העניין הזה אומרת שאפשר לבנות מעל 5,000 יחידות דיור בארץ, וגם לחזק את הבתים.

רן כהן: הסיכוי היחיד הוא החוק משום שהוא מגייס גם את הכסף, השטח והתשתיות, וגם את היכולת לעשות את ההקלות החוקיות בנושאים של אגרות, הליכי בניה וכו', ולשפר את תנאי החיים של מי שחי שם.

רן כהן: אני פונה לסוכנות, עשיתם קופה אדירה על חשבון דיירי הדיור הציבורי.

רן כהן: 700 מיליון שקל כבר עברו אליכם.

רן כהן: החוק הזה לא חוקק בשבילכם, אלא בשביל דיירי הדיור הציבורי.

מיכאל קליינר: אני לא מקבל את זה, זה רכושם.

רן כהן: עמיגור מכרה לפני חוק הדיור הציבורי עד 200 דירות בשנה.

רן כהן: לאחר חוק הדיור הציבורי, היא מכרה למעלה מ- 5,000 יחידות דיור.

רן כהן: היא לא ציפתה לקצב הזה.

רן כהן: לכן, בזכות החוק הרוויחה פי 5 או 6.

מיכאל קליינר: היא מימשה את רכושה.

רן כהן: כל קיום הסוכנות היהודית היה לסייע לעם בישראל ולמדינת ישראל, בעיקר לשכבות החלשות.

אברהם פורז: הם טוענים שכנגד זה יש להם התחייבויות לבנקים בחו"ל.

אברהם פורז: בוא נעזוב את זה.

רן כהן: אני יודע.

רן כהן: להנהלת עמיגור אין התנגדות לחוק, הם בעדו.

רן כהן: אין שום ספק שצריך לעשות את זה עם הדיירים ולענות על הצרכים שלהם.

מיכאל קליינר: אני בעד החוק, אבל תענה לי על השאלות שמטרידות אותי.

מיכאל קליינר: איך אתה מחייב דייר?

רן כהן: אני מסיים בבקשה שלישיבה הבאה הגופים והמשרדים השונים יבואו בהצעות שמקדמות את העניין.

אברהם פורז: אנחנו נוגעים פה בכמה אספקטים.

אברהם פורז: מתוך הנחה שכל בית הוא בסכנת רעידת אדמה, נוריד את זה כרגע מהפרק.

אברהם פורז: אנחנו נותרים עם שתי בעיות נוספות.

אברהם פורז: הבעיה הראשונה היא תכנונית, האומרת שלא בכל בניין אפשר לסגור אוטומטית את קומת העמודים, אלא צריך לעשות את זה לפי פרמטרים, תוך מתן אפשרות לתכנון להגיד את שלו.

אברהם פורז: התכנון יכול להיות הרשות המקומית שיש לה התנגדות, דיירי בית סמוך, או כל אחד מהדיירים בבניין.

אברהם פורז: המישור השני, לא פחות חשוב.

אברהם פורז: גוזלים שטח מהדיירים, וצריך לתת להם הזדמנות להתנגד.

אברהם פורז: גם לפי החוק של שלושה רבעים, יש זכות ללכת למפקח על המקרקעין.

אברהם פורז: דבר שלישי הוא השאלה הקניינית.

אברהם פורז: מי בעל הנכס הזה, החברה המשכנת, מה דין היטל ההשבחה, האם יש פגיעה במקרקעין שלא בדרך ההפקעה לגבי דיירים אחרים, שזה מחייב.

אברהם פורז: האם היא חייבת להשקיע את כל הכסף הזה שם.

אברהם פורז: כל ההנחה היא שערכי הקרקע של אותם מטרים מתחת לעמודים מממנים את כל העלויות.

אברהם פורז: זו בעצם בניה עם ערך קרקע מאוד נמוך, או אפס.

אברהם פורז: השאלה אם כתוצאה מזה חייבים לתת פיצוי לאלה שגרים.

אברהם פורז: אם רוצים שהפרוייקט הזה יצא לפועל, צריך לרכז הכל בידי גורם אחד.

אברהם פורז: צריכה להיות ועדה או גורם שישמע גם את ההתנגדות התכנונית, וגם את הקניינית, ואת כל ההתנגדויות ויוציא פסק דין שמתוכו יוצאים לדרך, או לא.

אברהם פורז: המימון, לדעתי, לא צריך לעלות שום דבר לאוצר, כי נניח שייבנו דירות בקומת הקרקע.

אברהם פורז: אתם קונים כל שנה דירות לצורכי ציבור.

אברהם פורז: יהיה לכם פה היצע של דירות זולות יחסית.

אברהם פורז: בקומת העמודים יש מעט שטח באופן יחסי, הן גם נמצאות בדרך כלל בפריפריה, מה שעוד מוזיל את מחירן.

אברהם פורז: יהיה כדאי יותר לקנות שם מאשר במקומות אחרים.

אברהם פורז: כמה דירות נ"ר אתם קונים בשנה?

רותם פלג: יש תקציב של 60 מיליון שקל בשנה.

אברהם פורז: הפרוייקט הזה ייתן יותר דירות באותו כסף.

אברהם פורז: בעיקרון, חברת עמידר יכולה לקחת את הדירות האלה שאפשר למכור אותן ב- 80,000 דולר, ועלותן היתה 40,000 דולר, ולקחת את ההפרש הזה לכיסן, כי הן בעל הקרקע, ואז היא תממן את עצמה.

אברהם פורז: אני מציע לעזוב כרגע את הדירות הפרטיות.

אברהם פורז: מישהו צריך לקחת על עצמו להגיש הצעה משולבת של גוף שלוקח על עצמו את ניהול הפרוייקט הזה מכל המובנים.

אברהם פורז: כי אני לא רוצה לשלוח את האנשים לגופים שונים.

אברהם פורז: אחרי ששומעים את כולם, או שהפרוייקט יוצא לדרך, או שלא יוצא.

תמר מיארה-הרטוב: אני אשמח להרים את הכפפה.

רן כהן: אני מציע שבהידברות עם משרד השיכון, עמידר, משרד האוצר וגופים אחרים ננסה לגבש עמדה ברוח דבריך.

אברהם פורז: הם יצטרכו לקבוע גם מה הפיצוי שיקבל מי שמתנגד.

אברהם פורז: תודה רבה, הישיבה נעולה.