ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 492, 2002-07-09 10:30

אברהם פורז: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

אברהם פורז: אנחנו מתכבדים היום בנוכחותו של שר התחבורה, שאני מקדם אותן בברכה.

אברהם פורז: נושא הדיון: צו פיקוח על מצרכים ושירותים, יבוא רכב ומתן שירותים לרכב.

אברהם פורז: קבלנו משר התחבורה צו.

אברהם פורז: קיימנו בנושא הזה מספר ישיבות עם היבואנים הקיימים היום, וגם עם אלה שרוצים להיות יבואנים.

אברהם פורז: שמענו גם את מר אמנון נויבך.

אברהם פורז: זאת הישיבה הרביעית המתקיימת בעניין הזה.

אברהם פורז: דעת רוב חברי הוועדה היתה שהצו שהנחת לפנינו הוא צעד קדימה, אבל לא מספיק.

אברהם פורז: התוצאה הסופית היתה שהצו אושר, אבל נאמר שתוקפו לשנה וחצי.

אברהם פורז: כלומר, שר התחבורה, בתום שנה וחצי, צריך להביא צו אחר במקומו.

אברהם פורז: זה יכול להיות צו זה, אחר שמחמיר יותר או כל דבר אחר.

אברהם פורז: לאחר שהתקבלה החלטה ברוב, חה"כ וייצמן שירי ביקש רביזיה, בינתיים התקבל מכתבך.

אברהם פורז: אם תעמוד על זה שהוא יהיה בתוקף, הוא יהיה, אבל בשיחה שהתקיימה בינינו אמרתי לך שלדעתי אין לך סיבה אמיתית כרגע למשוך הצו.

אברהם פורז: עמדתך התקבלה לשנה וחצי הבאות, ובתום השנה וחצי, או במהלכה, אחרי שתראה איך הענף הזה מתנהל, תוכל להחליט כל החלטה.

אברהם פורז: להשאיר את הצו הזה על כנו, להחזיר הצו הקודם, לבטל לחלוטין כל הסדר - הכדור הוא בידך.

אברהם פורז: כמובן שאם לא תעשה שום פעולה והצו יפקע, לא יהיה שום צו ואיש הישר בעיניו יעשה.

אברהם פורז: מסיבות אלה, אני חושב שאין לך סיבה למשוך את הצו.

אברהם פורז: בעוד שנה וחצי, זה יהיה אחרי הבחירות, ומי שיהיה שר התחבורה יוכל לבוא לכנסת ולשכנע בצדקת דרכו.

אפרים סנה: מה שהגשנו לא הוגש בחלל הריק, אלא מוועדה, שמבחינת הגיוון והמקצועיות של ההרכב שלה, לא יכולה להיות טובה ממנה.

אפרים סנה: יש שם נציגי הצרכנות, מהנדסי רכב, האוצר, משרד התמ"ס וכלכלנים עצמאיים.

אפרים סנה: היא יצרה את היצירה הקולקטיבית הזאת.

אפרים סנה: יכול היות שהיא לא הובילה את תהליך הרפורמה עד הקצה, אבל היא קדמה אותו באופן משמעותי.

אפרים סנה: התכוונו שאחרי שנים בהן לא היתה רפורמה, תהיה רפורמה.

אפרים סנה: אני, כשר הבריאות בממשלת רבין, התחלתי את יבוא התרופות.

אפרים סנה: יש לי שם של רגולטור נוקשה, וככזה פתחתי את הענף התחרותי הזה.

אפרים סנה: לא רציתי שגם הרפורמה הזאת תהיה קורבן לסחבת, היה לי חשוב להעביר אותה.

אפרים סנה: בתוקף אחריותי הכוללת כשר תחבורה, איני יכול לקבל מצב שבו עוד שנה וחצי יש אפשרות שהכל פתוח ואין שום הגבלה.

אפרים סנה: חלקי חילוף זה דבר בטיחותי.

אפרים סנה: אנחנו הצלחנו לצמצם את המרכיב הטכני בתאונות דרכים בחצי אחוז.

אפרים סנה: אנחנו מנסים, בכל מיני אמצעים, להוריד את מספר התאונות ככל האפשר ולא מצליחים.

אפרים סנה: להחזיר את הנושא הטכני כפקטור בתאונות דרכים, זה בלתי אפשרי.

אברהם פורז: אדוני השר, עניין התקינה הוא ספור אחר.

אברהם פורז: אף אחד לא מתכוון שיביאו מכוניות בלי בלמים מבנגלדש.

אפרים סנה: אני, כשר תחבורה, לא יכול להשלים עם מצב בו לא יהיה פיקוח, מסיבת הבטיחות.

אפרים סנה: לכן, אני רוצה לחזור להחלטת הוועדה הזו, שיש לה הרכב מכובד, ועושה פה נסיגה מבחינתי.

אפרים סנה: הוועדה ממליצה כי בתום שנתיים מיום כניסת ההמלצות לתוקף בחוק, יבחנו השינויים שחלו בשוק, הן מבחינת פתיחת הענף, והן מבחינת איכות השירות לצרכן, בהתייחס ל- 4 סעיפים.

אפרים סנה: אם יתגלה ליקוי מהותי הפוגע בציבור הצרכנים בעקבות השינויים שיחולו בענף, הוועדה תתכנס עוד לפני תום השנתיים לפתרון הבעיה.

אפרים סנה: אני מבקש שתוקף הצו לא יוגבל.

אפרים סנה: 18 חודש מיום שיכנס לתוקף, חוזרים אל הוועדה הזאת, מציגים לה את המצב.

אפרים סנה: יוכלו לבוא היבואנים ונציגי הציבור, להגיד מה המצב בשוק, ולפי זה נתקן.

אפרים סנה: אין פה עניין פוליטי, זה דבר שהוא לטובת הציבור.

אפרים סנה: מציאת האיזון בין אחריות ובטיחות מצד אחד, ובין רצוננו לתחרות והורדת מחירים מצד שני.

אפרים סנה: אם בעוד שנה וחצי תוקף הצו פג, ויש אופציה שלא יהיה שום צו והכל יהיה פתוח, לזה אני לא יכול להסכים.

אפרים סנה: אני מוכן ורוצה לבוא הנה עוד שנה וחצי ולהציג את המצב, נשמע מה אומרים הנוגעים בדבר, ואם יסתבר שיש ליקוי מהותי שפוגע בציבור הצרכנים, נשנה את זה.

אפרים סנה: אם הצעתי תתקבל, אנחנו כמשרד, פונים ישירות ליצרנים ומודיעים להם, מעל ראש היבואנים הקיימים, שיש להם אופציה ליותר מיבואן אחד.

אברהם פורז: האם אתה לא מאמין ביכולת שלך להביא תקנות עוד שנה וחצי?

אפרים סנה: אני רוצה להטמיע את זה.

אפרים סנה: גורמי המקצוע, גורמי השוק והצרכנים לא ישתנו בעוד שנה וחצי.

אפרים סנה: אני מתחייב לבוא לכאן בעוד 18 חודש ולעשות פרזנטציה של מצב העניינים, ולפי זה לראות.

אפרים סנה: אם המצב לא יהיה טוב, ועדת הכלכלה - לא חשוב מי יהיו אז חבריה - תגיד את דברה.

אפרים סנה: כל שר תחבורה שיהיה יצטרך לשמוע את מה שאומר הציבור בעניין, משום שזה לא נושא פוליטי.

אפרים סנה: כרגע ההצעה הזאת משוכה.

אפרים סנה: אני אהיה מוכן לבטל את המשיכה, אם אני אדע שאין מצב שיש תהום בעוד שנה וחצי.

אפרים סנה: אנחנו דמוקרטיה, הממשלה מפוקחת על ידי הכנסת, ואם תהיה בעיה נתייחס.

אברהם פורז: אדוני השר, הבעיה שמטרידה אותי היא ששר התחבורה יניח לנושא להירדם.

אברהם פורז: אם אתם יודעים שבעוד שנה וחצי התקנות יפקעו, אתם חייבים לעשות מעשה במהלך הזמן הזה.

ויצמן שירי: מי מונע ממך לקיים דיון בעוד שנה מהיום.

אברהם פורז: כל עוד השר לא מציע לנו שינוי, אנחנו יכולים רק לדבר.

אפרים סנה: אני לא יכול למרוד במרות הכנסת.

אפרים סנה: אם אתה חושב שתהיה סחבת, תקבע ישיבה במושב החורף, ואצטרך לתת דיווח.

אפרים סנה: הייתי אומר שזו אפילו חובת הוועדה.

נחמה רונן: יש לי חילוקי דעות רבים עם שר התחבורה, אבל בנושא הזה אני סומכת את שתי ידיי על דבריו.

נחמה רונן: אנחנו לא צריכים לחכות 18 חודש, ואז לפקוח עיניים.

נחמה רונן: אנחנו יכולים להחליט שאנחנו מבקשים דיווח ממשרד התחבורה בשני רבעונים, איך זה מתקדם, מהן מסקנותיו.

נחמה רונן: זה תהליך שמתחיל, אנחנו לא יכולים להגיד מראש שיהיה מה שיהיה בעוד שנה וחצי, לא מעניין אותנו אם מצליח או לא, העסק, מבחינתנו, פתוח לחלוטין.

נחמה רונן: מבחינתי זה לא מתקבל על הדעת.

נחמה רונן: גם אני רוצה שהשוק יפתח ותהיה יותר תחרות, ובוודאי אם זה ישפיע על מחירי המכוניות.

אברהם פורז: חה"כ רונן, אנחנו לא אמרנו שבעוד שנה וחצי הכל פתוח.

אברהם פורז: אמרנו שמשרד התחבורה, כתוצאה מזה, חייב לעשות מהלך במשך השנה וחצי.

נחמה רונן: משרד התחבורה, בסופו של דבר, חייב לשרת את האינטרס של הציבור.

נחמה רונן: הוא חייב לבחון את הרפורמה הזאת ואת משמעותה.

נחמה רונן: אנחנו לא רוצים שזבל יגעה למדינת ישראל.

נחמה רונן: הפכנו להיות מדינה של יבוא זבל בכל מיני תחומים, וצריך להגן על האינטרסים של הציבור גם בנושא זה.

נחמה רונן: אני חושבת שאני אקבל את ההצעה של שר התחבורה.

נחמה רונן: מהרכב הוועדה שבחנה את הנושא, אני סומכת על מקצוענות האנשים שהגישו את ההמלצות, ואני מציעה ללכת בקצב ההמלצות שהוצע.

ויצמן שירי: אני מציע לקבל את הצעת השר, וללמוד תוך כדי תנועה.

ויצמן שירי: אתה, כיו"ר הוועדה, רשאי לדון בעניין מתי שאתה מוצא לנכון.

ויצמן שירי: בסופו של דבר, הוועדה תקבל את המשוב המתאים אם הנושא זז קדימה או תקוע.

ויצמן שירי: יש מספיק גורמים אינטרסנטיים שיכולים ליידע את הוועדה איפה הנושא עומד.

ויצמן שירי: לכן, אם הכוונה היא לפתוח, עם השנים, את שוק יבוא המכוניות, צריך לעשות את זה חכם, ובעיקר בזהירות, שלא יצא מצב שבאנו לברך ויצאנו מקללים.

ויצמן שירי: אני מציע לקבל את הצעת השר, ולקבוע כבר עכשיו ישיבת ועדה בנושא בעוד ששה חודשים.

ויצמן שירי: אז משרד התחבורה יידע שהוא חייב בדיווח אחרי פרק זמן זה.

נחום לנגנטל: קבלנו את ההחלטה להקים את הוועדה ב- 97, בתאום בין משרד האוצר ומשרד התחבורה.

נחום לנגנטל: היתה לי את הזכות הזאת, כמנכ"ל משרד התחבורה.

נחום לנגנטל: הוועדה הגישה את המלצותיה ב- 99, כבר היינו יכולים להיות בתחילת יישום העניין.

נחום לנגנטל: כל מטרת הקמת הוועדה היתה לפתוח את השוק, כי ראינו את המונופולים של היבואנים, כדבר שהוא לרעת הצרכנים במחיר ובטיב השירות.

נחום לנגנטל: היו לא מעט ויכוחים, בוועדה הזו, ביני ובין משרד התחבורה, אבל צריך לדעת לעשות את ההפרדה בין ויכוח לגופו של עניין, ובין כזה שהוא לא.

נחום לנגנטל: אני חושב שהאנשים שיושבים פה בחדר, שאינם יבואני הרכב המסורתיים, הם אנשים מאוד אחראים.

נחום לנגנטל: הלוואי שהייתי יודע, שכתוצאה מהפתיחה, רק הם יתעסקו ביבוא הרכב.

נחום לנגנטל: אבל אנחנו יודעים כמה יבואני הרכב סובלים מהיבוא האישי של הפרצה של השנה, שזה יכול להיות שנתיים בשנות מודל.

נחום לנגנטל: אני יודע גם מה הקשיים של משרד התחבורה בלקבוע סטנדרטים ואכיפות עם שלושה, או ארבעה, מפקחים שיש להם בכל מדינת ישראל, כי האוצר לא נותן להם יותר.

נחום לנגנטל: צריך להגיד בגלוי, שכמעט אין פיקוח על היבוא.

אברהם פורז: מה קרה כשהביאו מכוניות ממודל של לפני שנתיים?

נחום לנגנטל: הגיעו מכוניות עם הרבה מאוד בעיות בטיחותיות.

נחום לנגנטל: בשוק המשאיות, למשל, יובאו חלפים במצב קשה.

נחום לנגנטל: יש בעיות קשות ביבוא חלקי חילוף בטיחותיים במשאיות.

אברהם פורז: אי אפשר לפתור את זה על ידי בדיקה?

אברהם פורז: שכל מכונית תכנס למכון לבדיקה?

נחום לנגנטל: אתה לא יכול לעשות את זה ביבוא.

נחום לנגנטל: לדעתי, יש שגיאה קונספטואלית של הוועדה.

נחום לנגנטל: היא היתה צריכה לומר את דעתה בשלב 1, ומה יש לעשות בשלב 2.

נחום לנגנטל: היא לא היתה צריכה לומר שזו הרפורמה בשלב 1, ואני אבדוק בעוד שנה וחצי, ואחרי כן אחליט מה לעשות.

נחום לנגנטל: הצו היה צריך להיות מנוסח כך שיהיו כל השלבים.

נחום לנגנטל: יש פה מערכת של חוסר אימון בינם ובין הממשלה, ובין הממשלה ובין הכנסת.

נחום לנגנטל: ההבדל בין הצעתך, אדוני היו"ר, ובין שר התחבורה הוא שאתה רוצה להכריח את השר לבוא בעוד שנה וחצי ולומר מה יהיה הלאה.

נחום לנגנטל: בעוד שנה וחצי לא יהיה כלום ולכן יהיה חייב לבוא.

נחום לנגנטל: השר אומר הפוך, לא יכול להיות מצב של תהו ובהו בעוד שנה וחצי, ויהיה תלוי, כמשרד התחבורה, בוועדה.

נחום לנגנטל: אנשים, שבצדק, דורשים את המעבר מהיבוא המונופוליסטי ליבוא מקביל, גם לא היו רוצים להגיע למצב של תהו ובהו.

נחום לנגנטל: יש להם בעיה ביומיום מול "חאפרים" שנכנסים לתחומים האלה, להרוויח כסף בקלות ולברוח, ואנחנו אחר כך נצטרך להסביר את בעיית הבטיחות בדרכים, ואיפה היינו.

נחום לנגנטל: לכן אני מסכים עם שר התחבורה כלשונו, כדי שלא יהיה מצב של תהו ובהו עוד שנה וחצי.

נחום לנגנטל: יכול להיות גם שהקשר בין יצרן יבואן הוא הדוק מאוד, ואף אחד לא יצליח להביא הסכם נוסף ליבוא, אז נחשוב אם צריכים להיות חסמים אחרים ממה שהוועדה חשבה: מכוני שירות, שמשרד האוצר יעשה ביקורת.

אברהם הירשזון: כולנו רוצים ליברליזציה בשוק הזה, אלא שיש כאלה שאומרים שיש לעשות אותה בבת אחת, ויש כאלה שאומרים שיש לעשות אותה בהדרגה.

אברהם הירשזון: בינתיים, שום דבר לא מבוצע.

אברהם הירשזון: שר התחבורה הגיש הצעה בפני הוועדה, ואנחנו קיימנו דיונים בנושא ההצעה הזו.

אברהם הירשזון: בישיבה האחרונה הגענו למצב ששר התחבורה אמר שהוא מושך את ההצעה חזרה.

אברהם הירשזון: היום אנחנו דנים מחדש, עם שר התחבורה, והוא ממשיך ואומר שהוא לא מוכן לדרך אחרת מזו שהוועדה המקצועית הציעה.

אברהם הירשזון: כשר התחבורה, מתוך אחריות ציבורי, אינו מוכן ללכת לדברים אחרים ממה שהוועדה המליצה.

אברהם הירשזון: כלומר, שגם אם נשב עכשיו עוד 5 שעות ונדון, הדיון יהיה אקדמאי מאוד, ועקר.

אברהם הירשזון: אם שר התחבורה היה חפץ להשתכנע, הוא היה עושה זאת מזמן.

אברהם הירשזון: אני חושב שאתה, כיו"ר הוועדה, מנהל דיונים רציניים מאוד, ואם לאחר כל הדיונים הרציניים הללו שר התחבורה לא השתכנע, אני לא חושב שכבמטה קסם, הוא ישתכנע היום.

אברהם הירשזון: לכן, כדי שלא נדחה את זה לעוד חצי שנה, ושר התחבורה יבוא אלינו עוד פעם עם אותה הצעה, אני מציע לקבל את ההצעה הקיימת, כי אין אחרת.

אברהם הירשזון: אנחנו יכולים לכפות על השר לבוא לוועדה, ולכן, אדוני היו"ר, לאחר ששמעתי את דבריו של חה"כ נחום לנגנטל, שהיה גם בצד המקצועי של העניין ולא רק בפוליטי, אני חושב שאם אנחנו רוצים לשקול מקצועית, יש להקשיב לאנשי המקצוע.

אברהם הירשזון: לגבי דברי חה"כ נחמה רונן, על יבוא "זבל" למדינת ישראל, לא רק במישור של תחבורה, אני חושב שיש לקיים פעם דיון מעמיק בנושא.

אברהם הירשזון: אנחנו הופכים למדינה של העולם השלישי שמנצלים אותה כדי להביא דברים מיושנים.

אברהם פורז: אני לא שמעתי שמייבאים לפה "זבל".

אברהם פורז: אני יודע שבתקופה מסוימת הביאו לפה מיכלי שתייה ריקים מפלסטיק מאירופה, כי פה היינו זורקים אותם לפח, אבל עכשיו יש חוק מיחזור.

אברהם פורז: להגיד שאנחנו פח הזבל של העולם - לא הייתי אומר.

מיכאל נודלמן: אנחנו למדים מדבריו של חה"כ לנגנטל שהוועדה קמה בשנת 99, עכשיו אנחנו בשנת 2002, זה מספיק זמן כדי לקבל החלטות ולהגדיר שלבים.

מיכאל נודלמן: אני לא בטוח שבעוד שנה וחצי השוק יהיה פתוח.

מיכאל נודלמן: אני נציג הבוחרים, והם היו רוצים שהשוק יפתח.

מיכאל נודלמן: הוועדה צריכה לקבוע תקנות שלא ייבאו לפה "זבל".

אברהם פורז: ביבוא המכוניות זה לא משנה.

אברהם פורז: יבאו מכוניות רומניות שהיו זבל, למרות שהיה יבואן רשמי.

מיכאל נודלמן: אני מבין שקשה לשכנע את השר, אבל אני מבקש שיהיה בסופו של דבר שוק חופשי, ולא רק דיבורים.

מיכאל נודלמן: לגבי יבוא זבל: אם יהיו תקנות, לא ייבאו זבל.

יגאל ביבי: אני תומך בחה"כ אברהם פורז.

יגאל ביבי: הוועדה מאוחדת בנושא היבוא.

יגאל ביבי: הדאיגו אותי דבריהם של חה"כ נחמה רונן וחה"כ לנגנטל שגם היום, כשהשוק לא פתוח ויש יבואנים, אנחנו פח הזבל של העולם, כלומר שאין פיקוח.

יגאל ביבי: אם אין פיקוח עכשיו, לפחות שעם ישראל ייהנה ממחירים זולים.

יגאל ביבי: לכן, אני אומר שצריך להגביל לשנה וחצי.

יגאל ביבי: אני יודע את המציאות.

יגאל ביבי: עוד שנה וחצי, זה אחרי הבחירות, יהיו שרים חדשים, ואם אנחנו לא נגביל בזמן, שנה וחצי תהפוך ל- 10 שנים, והנושא לא יבדק והשוק לא יפתח.

יגאל ביבי: הוועדה לא יכולה לשנות תקנות של שר, לכן מציע לתמוך בהצעתו של חה"כ פורז, ולהגביל בשנה וחצי.

נעמי חזן: אני מרגישה שאני צריכה לייצג את הצרכן הממוצע, אני חושבת שלחברים רבים בוועדה, יש אותה נקודת מוצא.

נעמי חזן: אין ספק שפתיחת השוק לתחרות, זה דבר שרק יטיב עם הצרכן.

נעמי חזן: העיקרון הבסיסי הוא נכון.

נעמי חזן: אני מבינה שהסתייגות הוועדה המקצועית, ושל חלק מחברי הוועדה, היא בעיקר בנושאי בטיחות.

נעמי חזן: אם כך, אני לא מבינה למה לא תתקבל הצעתי מהישיבה הקודמת.

נעמי חזן: אני חוששת שיבוא ללא קשר עם היצרן הוא בעייתי, לכן אפשר לנסח את הסעיף הקובע שהיבואן צריך לייבא מספק שיש לו קשר ישיר עם היצרן.

נעמי חזן: זה פותח את הנושא מבחינה מהותית ומקבע את העיקרון של הבטיחות.

נעמי חזן: זה נמצא בהגדרות, באמצע העמוד הראשון.

נעמי חזן: הוספתי: "או קשר עם ספק שיש לו קשר ישיר עם יצרן".

נעמי חזן: אני מעלה את זה שוב.

נעמי חזן: אם הצעתי לא תתקבל, למרות שאני חושבת שהיא פשרה הוגנת, אמשיך לתמוך בהצעת היו"ר.

נעמי חזן: אני חושבת שהיא נכונה.

נעמי חזן: אם אנחנו לא מקבלים החלטה, זו למעשה החלטת השר, אנחנו שוב כולאים את הצרכנים במצב מונופוליסטי שמצמצם את זכות הבחירה, וזה בלתי אפשרי.

אברהם רביץ: חשבתי ששנה וחצי זו היתה הסכמה של כל הצדדים, כולל משרד התחבורה.

אברהם רביץ: אנחנו המדינה היחידה שמתיימרת להיות מדינה מערבית שמחירי הרכב לאזרח הם כה גבוהים, שאין לזה אח ורע בעולם המערבי.

אברהם רביץ: יש דרכים לשמור על בטיחות.

אברהם רביץ: בואו ננסה את ההצעה.

אברהם רביץ: השר תמיד יכול לבוא עם תקנות חדשות, אם נראה שיש ניצול לרעה של האזרח - לשם זה אנחנו פה.

אברהם רביץ: מפ"י פעם אמרה: "מכונית לכל פועל", בואו נבצע את זה.

אברהם רביץ: אני תומך בהצעתו של היו"ר.

יצחק וקנין: בפעם הקודמת תמכתי בדעתו של היו"ר, אבל המציאות כרגע היא או לקבל את הצעת השר או להחזיר המצב לקדמותו, כלומר גרוע יותר ממה שאנחנו רוצים.

יצחק וקנין: אין לנו הרבה אפשרויות: לקבל את דעתו של השר, או שהוא ימשוך את הצעתו.

יצחק וקנין: החשש הגדול של כולנו הוא מה יקרה בעוד שנה וחצי.

יצחק וקנין: כולנו רוצים את טובת הצרכן, אבל טובת הצרכן אינה תמיד הוזלת מחירים.

יצחק וקנין: לפעמים אנחנו פוגעים בצרכן בזה שאנחנו לא יודעים איך התחרות תתפתח, מה ייכנס לפה, גם זו פגיעה.

יצחק וקנין: אני צריך לבחון את כל מכלול הנושאים, ולכן אני תומך בדעתו של השר.

יצחק וקנין: צינקר אני תומך ביו"ר.

יצחק וקנין: אם לא מתחילים לא יהיו בסוף תוצאות.

אברהם פורז: אדוני השר, אני רוצה לשאול אם אתה מוכן לשקול את ההצעה הבאה: הצו יפקע בעוד שנה וחצי, אבל תהיה לך הזכות, בתור שר תחבורה, להאריך אותו בשנה נוספת ללא אישור ועדת הכלכלה.

אברהם פורז: אבל ברור שבעוד שנה וחצי הכל צריך להיפתח מחדש, בין אם יוחלט להשאיר אותו דבר, או שיהיה שינוי.

אברהם פורז: הניסיון שלי אומר שהיום נאשר, אולי נקיים דיון בעוד מספר חודשים, והצו הזה יישאר 10 שנים.

אברהם פורז: אולי בעוד 10 שנים מישהו ייזכר בו.

אברהם פורז: איך אנחנו יוצרים מערכת שמביאה את זה אוטומטית לנקודה בה חייבים להחליט.

אברהם פורז: אם לא מחליטים והמצב הנוכחי נגמר, אז לא יחליטו.

אברהם פורז: אני מכיר הרבה דברים שאמרו שהם לשנה או שנתיים, ורק אחרי 10 שנים התעוררנו.

אברהם פורז: אני מוכן לקיים פה הצבעה, ואם דעת השר מתקבלת, אז גמרנו.

אברהם פורז: אבל בהנחה שעוד שנה וחצי אתם עוד לא יודעים מה קורה, אני מוכן ללכת לקראת דבר נוסף, שהשר ללא אישור הוועדה, יוכל להאריך לעוד שנה.

יצחק גאגולה: אני מצטרף לדעת השר.

יצחק גאגולה: באופן עקרוני אני בעד פתיחת השוק, אבל בגלל כל מה ששמענו שהשוק עדין לא בשל, נכון לעכשיו ראוי שנתמוך בדעת השר.

אפרים סנה: דין שנתיים וחצי הוא כדין שנה וחצי.

אפרים סנה: אני רוצה שהרפורמה תתחיל.

אפרים סנה: הכי קל לי למשוך את ההצעה.

אפרים סנה: אני לא רוצה למשוך את זה שנתיים וחצי אם היא לא טובה.

אפרים סנה: אני לא יכול לקבל נקודה בה תהיה תהום תחוקתית.

אפרים סנה: אני מוכן לבוא הנה כל שישה חודשים, ושהוועדה תגיד את דברה.

אפרים סנה: מה יותר הוגן מזה?

ויצמן שירי: יש פרוצדורה.

ויצמן שירי: היות והוא עומד על שלו, אני מציע לחברי הכנסת שרוצים ללכת לקראת ח"כ פורז, בואו נתחיל את זה עם צעד קטן, גם אם הוא לא כל כך משמעותי, אבל הוא צעד ראשון.

אברהם פורז: כזכור לכם, בפעם הקודמת היה רוב להצעתי.

אברהם פורז: חה"כ שירי הציע רביזיה, אנחנו נדון בהצעתו ואם היא תתקבל, חבל למשוך את ההצעה כי דעת, אדוני השר, מתקבלת.

אברהם פורז: מי בעד הצעתו של חה"כ וייצמן לקיים רביזיה?

אברהם פורז: 7 ח"כים.

אברהם פורז: מי נגד רביזיה?

אברהם פורז: 6 ח"כים.

אברהם פורז: לפיכך, יש רביזיה.

אברהם פורז: מי בעד לאשר את הצעת השר כפי שהוצעה במקור?

אברהם פורז: 7 ח"כים.

אברהם פורז: מי בעד לא לאשר?

אברהם פורז: 6 ח"כים.

אברהם פורז: הצעת השר אושרה.

אברהם פורז: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.