ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 472, 2002-06-05 10:30

אברהם פורז: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם פורז: בהתאם לסעיף 97 (א) לתקנון הכנסת החליטו יושב ראש הכנסת והסגנים להעביר לדיון מהיר בוועדת הכלכלה את החלטותיהם של חברי הכנסת מוסי רז ונחמה רונן בעניין החשכת המסכים הזרים המשדרים את המונדיאל, על ידי חברות הכבלים.

אברהם פורז: בנוסף לכך פנה אלי חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הוועדה, וביקש לדון בעניין.

אברהם פורז: ראשית אתן למציעים להסביר, ואחר כך נשמע את שר התקשורת וגופים נוספים.

נחמה רונן: כשהתחילו שידורי המונדיאל הרבה מאד מנויים שלא קנו את חבילת חמש פלוס – בין אם לא רצו לקנות ובין אם הם לא מחוברים לדיגיטל, כך שהם לא יכולים לקנות גם אם הם רוצים – רצו לראות את משחקי המונדיאל דרך ערוץ רוסי או ירדני.

נחמה רונן: במקרה הטוב הם ראו מסך מוחשך, ובמקרה הפחות טוב הם ראו רק שלושת רבעי מסך משודר.

נחמה רונן: למחרת פניתי בעניין הזה לדורית ענבר, וגם דיברנו על כך בתוכנית רדיו.

נחמה רונן: הגשתי בקשה לדיון מהיר.

נחמה רונן: מאז, קראתי את בג"ץ ווימבלדון שעליו נסמכים אנשי הכבלים, ובעניין הזה אני רוצה לומר מספר דברים, ובקצרה.

נחמה רונן: האחד – מדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שמחשיכה מסכי טלוויזיה.

אחמד טיבי: לא, גם בלוב מחשיכים.

אחמד טיבי: כך שמעתי.

נחמה רונן: דבר שני – פסק הדין בעניין ווימבלדון, בערעור בבית המשפט העליון, ניתן לפני 10 חודשים.

נחמה רונן: הסיפור לא חדש.

נחמה רונן: בעשרת החודשים האחרונים הצטרפו הרבה מנויים חדשים לכבלים בכלל.

נחמה רונן: האם מישהו מחברות הכבלים טרח ליידע את המנויים החדשים שהצטרפו, ולו באמצעות סעיף קטן בחוזה, שמעת לעת אולי יוחשך מסך בגין זכויות שידור מוקנות שחברות הכבלים קונות מבעלי זכויות, או בפרוייקטים מסוימים שעולים ממון רב?

נחמה רונן: התשובה היא שלילית.

נחמה רונן: מי שקנה חבילה והתקשר עם הכבלים, יודע שזו היא החבילה.

נחמה רונן: מעולם אף אחד לא יידע אותו שיכול להיות שיוחשך המסך שלו, בנתונים מסוימים, בגין זכויות שידור.

נחמה רונן: דבר שלישי – על פי ידיעתי, מועצת הכבלים לא נתנה אישור ולא נתנה את ידה להחשכת המסכים.

נחמה רונן: מועצת הכבלים היא הגוף הציבורי שצריך לפקח על הנושא הזה, או הגוף הציבורי שצריך לייצג את האזרחים במדינת ישראל.

נחמה רונן: הגוף הזה לא נתן את ידו לזה, ולא אישר את זה.

נחמה רונן: דבר רביעי – לאור ההסכם עם חברת צ'רלטון, היה אפשר להכניס סעיף, וזה גם על דעת פסק הדין, שמודיע לחברת צ'רלטון שאכן עושים את כל מסע השיווק האדיר כדי לנסות לשכנע את הציבור במדינה להתחבר אל ערוץ חמש פלוס, ולקבל עוד דיווחים ודברי פרשנות, אבל שאי אפשר יהיה להחשיך מסך, כי זה לא מתקבל על הדעת.

נחמה רונן: זה לא נעשה.

נחמה רונן: זה יכול היה להיעשות.

נחמה רונן: זה יכול להיעשות גם עכשיו, משום שעד היום אף אחד לא דיבר עם עורך הדין שמייצג את חברת צ'רלטון.

נחמה רונן: אפשר לדבר אתו גם היום, ומכיוון שרוב הצופים במדינת ישראל שרצו לראות את המונדיאל דרך ערוץ חמש פלוס כבר קנו את הזכות הזו, מי שלא קנה את הזכות הזו בעשרת הימים האחרונים או שלא יכול לעשות את זה או שלא יעשה את זה.

נחמה רונן: לכן אי אפשר לטעון פה על איזשהו הפסד שייגרם – לא לחברת צ'רלטון ולא לזכיינים האחרים.

נחמה רונן: על כן, ב- 20 יום שנותרו עד תום המונדיאל, אני קוראת גם למועצת הכבלים וגם לחברות הכבלים עצמן, לא להיתפס באותו סעיף קטן שנמצא בהסכם שעליו הלכו לערעור בעליון, ולפתור את הבעיה הזו היום.

נחמה רונן: אי אפשר להיתפס פה מאחורי טיעון של "הפסדים קשים שייגרמו לזכיין" כי כבר לא ייגרמו הפסדים.

נחמה רונן: מי שהתחבר – עבר עשה זאת, ומי שלא – לא יתחבר.

נחמה רונן: צריך לאפשר לאנשים לראות.

אחמד טיבי: אני הגשתי הצעה רגילה לסדר היום ליושב ראש הוועדה, בשל העובדה שמעולם כמעט לא קיבלתי כל כך הרבה פניות מהציבור שלי בנושא שמרגיז אותם, כמו הנושא הזה.

אחמד טיבי: לחברת הכבלים יש שתי שיטות שידור: האנלוגי והדיגיטלי.

אחמד טיבי: רוב מוחץ של המנויים הערביים בחברות הכבלים משתמשים אך ורק בשיטה האנלוגית.

אחמד טיבי: בטייבה יש כ- 4,000 צרכנים של חברת הכבלים, מתוכם רק עשרות בודדות משתמשים בשיטה הדיגיטלית.

אחמד טיבי: קודם כל – בשל חוסר מודעות לשיטה הדיגיטלית, ושנית – בשל חוסר קומוניקציה טובה בין חברת הכבלים לבין הצרכנים האלה לגבי אפשרויות, ושלוש – בשל סדר עדיפות לקוי של חברת הכבלים לגבי אספקה של שירותים דיגיטליים לצרכנים.

אחמד טיבי: יש את שידורי ירדן 2, ויש את שידורי ART ספורט, זאת בנוסף לשידורים של התוכניות שמשמשות את העולים החדשים.

אחמד טיבי: זה קיפוח צרכני.

אחמד טיבי: בנוסף לסיבות האלה של יחסי החברה, והפרת האמונים בין חברת הכבלים לבין הצרכן, יש צרכנים רבים, למשל, שרוצים לשמוע את הפרשנות על המשחקים השונים בערבית, לא בעברית.

אחמד טיבי: יש אנשים שמאד לא אהבו את הדרך השחצנית והמעליבה של תאור המשחק נגד הסעודים, למשל.

אחמד טיבי: יש כאן הפרת אמונים בוטה.

אחמד טיבי: יש כאן התעמרות בצרכנים, ולמיטב ידיעתי מועצת הכבלים לא אישרה באופן רשמי את החשכת המסכים.

מוסי רז: אני מתנצל שלא הייתי קודם, הייתי בוועדה שמכינה את תוכנית החירום הכלכלית.

מוסי רז: בכל מקרה, אני מכיר את פסק דין ווימבלדון ואני מבין את הטענה של חברות הכבלים.

מוסי רז: אני לא יכול לומר שאין להם כל טענה.

מוסי רז: יש להם טענה רצינית והגיונית, אבל הטענה הצרכנית שעומדת על הכף מנגד היא הרבה יותר חזקה.

מוסי רז: לי, כצרכן, ולא באופן אישי – אין צורך בערוצים זרים.

מוסי רז: לא הייתי מבחין בכך שהם הוחשכו.

מוסי רז: אבל לצרכן יש חוזה עם חברות הכבלים, ועל פי החזה הזה הן אמורות לספק לו ערוצים מסוימים, בלי שום מגבלה.

מוסי רז: מעולם לא שמעתי שהם טענו שיש להם זכות להחשיך מסך כאשר הם יראו לנכון, או כאשר ישודר משהו כזה או אחר.

מוסי רז: אני לא יודע אם זו בדיוק הדוגמה של ווימבלדון.

מוסי רז: שם היה מקרה אזוטרי לחלוטין, לפני 7 שנים, בשוק תקשורת אחר לחלוטין, שלא היה פתוח כפי שהוא היום.

מוסי רז: דבר נוסף – בדברים כאלה אני חושב שצריך להגיע למסקנה שאנחנו לא המצאנו את הגלגל.

מוסי רז: אדרבא, תראו לי באיזה מדינות בעולם עשו החשכות מסך כאלה.

מוסי רז: זה נכון שיש מקומות שמיוזמתם לא שידרו החוצה, כמו, לדוגמה, הערוץ הרוסי.

מוסי רז: אבל באיזה מדינות חסמו בצורה כזו ברוטלית?

מוסי רז: אני לא בטוח שיש דוגמאות לכך, וגם אם יש אני לא בטוח שאלה הדוגמאות שצריך ללמוד מהן.

מוסי רז: אני חושב שצריך לקבל החלטה שקוראת לחברות להפסיק את השערורייה הזו.

מוסי רז: אני מתנצל שאני לא יכול להישאר כאן לדיון.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שלפני כ- 10 חדשים הוגשה בקשה למועצת הכבלים והובאה לידיעת משרד התקשורת, על ידי הלווין, לרכוש את הזכויות לשדר את משחקי המונדיאל, על ידי התקשרות עם חברה שרכשה זכויות תמורת 8 מיליון דולר למונדיאל הזה, וסך הכל 19 מיליון דולר עבור המונדיאל הזה וזה שיבוא אחריו.

ראובן ריבלין: עמדת משרד התקשורת, כפי שהובאה בפני המועצה, כשהיא החלה לדון בנושא, היתה שצריך לשאוף לשידור רחב כמה שיותר.

ראובן ריבלין: אנחנו הפננו את תשומת ליבם.

ראובן ריבלין: אני, כשר התקשורת וכמומחה לכדורגל, יודע שכל המונדיאלים עד היום שודרו ברשות הראשונה בשידור ארצי, מבלי שהיה צריך לשלם או להיות מחובר.

אברהם פורז: כל המשחקים?

ראובן ריבלין: כל המשחקים שרשות השידור החליטה לשדר.

ראובן ריבלין: היו כמה משחקים – מה אפשר לעשות – שאנשים לא רצו לראותם.

ראובן ריבלין: על כל פנים, עד יום זה לא היו שידורים אלא בתדר ארצי.

מרינה סולודקין: ואלה שלא מבינים?

מרינה סולודקין: מה לעשות - -

ראובן ריבלין: דרך אגב, הדיגיטלי הוא היחידי שנותן תשובה לאלה שלא מבינים, אבל לצערי הרב יש לנו עוד הרבה בעיות וקשיים.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לתת לכם את העובדות, ולא להביע את דעתי, כי דעתי היא שבסופו של דבר צריך לפנות אל חברות הכבלים – בעיקר אלה שנותנים את השירות האנלוגי, בכדי לראות איך הם יכולים להחזיר את השידור, אם הדבר עולה בקנה אחד עם ההלכה המשפטית.

ראובן ריבלין: העובדות הן שמועצת הכבלים עמדה איתן מול התביעה לשדר את המשחקים רק בערוץ אחד, ופירושו של דבר רק בערוץ הלווין, משום שהיא חשבה שיש חשיבות רבה לא לנצל את הנושא הזה דווקא לפיתוח תחרות כזו או אחרת, אלא לאפשר לכמה שיותר אנשים לצפות בשידורים.

ראובן ריבלין: אנחנו גם הפננו זאת לרשות השידור.

ראובן ריבלין: חבר הוועדה, ראש העיר של נשר – טען במפגיע שעד שרשות השידור לא נותנת סימן סירוב להסכמה או לאי הסכמה לשדר את השידורים, המועצה דוחה את העניין.

ראובן ריבלין: היו על כך טרוניות רבות מצד הלווין ומצד הזכיינים עצמם.

ראובן ריבלין: יותר מכך.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהאלטרנטיבה שעמדה בפנינו היתה אחת משתיים: לא ידענו אם הטורקים או הירדנים ישדרו.

ראובן ריבלין: דרך אגב, השידור הירדני הוא פיראטי לכל דבר, וישראל צריכה לעמוד באמנות בין לאומיות.

ראובן ריבלין: השידור הטורקי חוקי לכל דבר.

ראובן ריבלין: את השידור הרוסי החשיכו ברוסיה, כך שזו לא אשמתם של החברות.

ראובן ריבלין: אני לא בקיא באם הם חוקיים או לא, אבל ישראל כפופה לאמנות בינלאומיות.

ראובן ריבלין: יותר מכך.

ראובן ריבלין: כאשר נתנו רשות לרכוש זכויות, לא היינו מודעים לאפשרות שמישהו אחר ייתן או לא ייתן את אותו שירות לאזרחי ישראל באמצעות המסכים שלהם הבאים מרחוק, ואשר הם משודרים בישראל אך יכולים להיות מוחשכים בארצות מוצאם.

ראובן ריבלין: חובתנו, כאנשים שצריכים לדאוג לציבור, היתה שקודם כל ובסופו של דבר, ישודרו המשחקים בישראל.

ראובן ריבלין: כיום אנחנו עומדים בהחלט בפני דילמה וסתירה משפטית.

ראובן ריבלין: מצד אחד, חברות הכבלים, כאשר הן התקשרו עם לקוחות, כמו חברות הלווין, האף שעל הלווין אנחנו לא מדברים כרגע בנושא הזה, קיבלו דמי שימוש עבור חבילת בסיס שכללה את אותם ערוצים שהוחשכו היום.

ראובן ריבלין: מאידך, כמובן, אנחנו אישרנו למשדרים לשדר.

ראובן ריבלין: יש סעיף בחוק הבזק המדבר על זכויות המשדר.

ראובן ריבלין: השאלה האם זכויות אלה מגיעות לכלל פתרון בדילמה העומדת לפנינו או לא היא שאלה משפטית.

ראובן ריבלין: כיום יש לפנינו פסק דין של בית המשפט העליון בנושא ווימבלדון, המאשר את זכויות המשדר, כך שחברות הכבלים וחברת הלווין, כאשר החשיכו מסך מבלי להתייעץ עם מועצת הכבלים, עשו דבר שכנראה הייעוץ המשפטי שלהם אמר להם שהוא כדין.

ראובן ריבלין: אם הם הפרו זכות הם עתידים לעמוד בפני אפשרות תביעה מצד כל אזרח אשר התקשר עמם – כל אחד בנפרד, וכולם יחד, בתביעה ייצוגית.

קריאה: בהפרת רשיון.

ראובן ריבלין: כמובן.

ראובן ריבלין: מועצת הכבלים נמצאת באותה דילמה, מחפשת את הפתרון מכאן ומכאן.

מיכאל איתן: יש לי הצעה לסדר.

מיכאל איתן: הבעיה היא עקרונית.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להיכנס לכל ההיבטים שלה, אך מה שמעניין את עם ישראל זה לא לראות מי צודק, אלא לפתור את הבעיה, כי עדיין ניתן אולי לפתור אותה.

מיכאל איתן: אני מציע שתוקם ועדת משנה של הוועדה הזו שתבוא במשא ומתן מהיר עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, על בסיס הרעיון שאפרט.

מיכאל איתן: לטלוויזיה ציבורית במדינת ישראל יש איזושהי מחויבות.

מיכאל איתן: היא מקבלת הרבה מאד כסף, לדעתי הרבה מעבר למה שצריך.

מיכאל איתן: יש דרישה גדולה היום, וכולם מבינים את הבעיה גם כאן.

מיכאל איתן: הצדדים הפרטיים במדינת ישראל מיצו, נדמה לי, כמעט את המקסימום מההכנסות שהם יכולים.

מיכאל איתן: כעת זה כבר לא ישפיע בהרבה.

מיכאל איתן: דיברתי עם בעלי הזכויות והם אמרו לי שאני יכול להציע את זה.

מיכאל איתן: יכול להיות שמכוחה של הוועדה נוכל לתת איזושהי הכתבה.

מיכאל איתן: הם "יסכימו להיאנס" ונוכל לפתור את העניין.

דורית ענבר: ראשית, לעניין העובדות.

דורית ענבר: בשידורי הלווין לא נעשית שום החשכה יזומה.

דורית ענבר: כל השידורים שמוחשכים בלוויין מוחשכים בארץ הבסיס שלהם.

דורית ענבר: בשידורי "ערוצי זהב" לא מוחשכים שום ערוצים אנלוגיים.

דורית ענבר: ישנם שני ערוצים בשידור הדיגיטלי- האחד הוא ירדן 2 והשני TRT 1 שמוחשכים.

דורית ענבר: ב "תבל" מוחשכים 4 ערוצים בדיגיטלי, מתוכם 3 ערוצים מוחשכים באנלוגי באזורים מצומצמים יחסית בתוך אזורי הזיכיון.

קריאה: למה זה?

דורית ענבר: יש להם פידים שונים לאזורים שונים.

אברהם פורז: מה הרציו של זה?

דורית ענבר: הערוצים הללו לא משודרים באזורים האחרים.

דורית ענבר: זה לא שהם משודרים בכל האנלוגי ורק בחלק מהאנלוגי הם מוחשכים.

דורית ענבר: הם מוחשכים באותם פידים אנלוגיים, באותם אזורים אנלוגיים שהם משודרים בהם, והם משודרים באנלוגי באזורים מצומצמים.

אברהם פורז: איזה ערוצים אלה?

דורית ענבר: מי שמוחשך באנלוגי, ב "תבל" זה TRT, ושני ערוצים שככל הנראה מוחשכים מהיום בארץ הבסיס שלהם, שני ערוצים ערבים – ART 2 ו- ART 3.

דורית ענבר: מהיום הם מוחשכים כנראה בארץ הבסיס, לפי הודעה ששלח הערוץ עצמו.

דורית ענבר: זה משאיר אותנו עם ערוץ אחד אנלוגי.

מיכאל איתן: שאיננו משודר בכל הארץ.

אברהם פורז: איזה ערוץ קולטים בארץ בכל האנלוגי, והוא מוחשך באופן מקומי?

דורית ענבר: אין דבר כזה.

דורית ענבר: איפה שזה משודר זה מוחשך.

דורית ענבר: ב "ערוצי זהב" אין בכלל החשכה אנלוגית.

דורית ענבר: ב "תבל" יש החשכה אנלוגית שלמעשה היום, ערוץ אחד - -

תמר גוז'נסקי: מה שיעור המנויים עם דיגיטלי?

דורית ענבר: כל המנויים של הלווין – שם, כאמור, אין החשכה יזומה, הוא מחצית ממנויי הכבלים.

דורית ענבר: ב "מת"ב" המצב הוא כזה: בדיגיטלי מוחשכים 4 ערוצים, מתוכם 2 יתחילו היום להיות מוחשכים בארץ המקור.

אברהם פורז: נעזוב את זה.

אברהם פורז: התוצאה הסופית היא שמי שלא שילם עבור חבילת חמש פלוס – לא קולט.

דורית ענבר: עוד לעניין העובדות.

דורית ענבר: קודם כל ראינו שבמגזר הרוסי, RTR מוחשך בארץ הבסיס.

דורית ענבר: צריך עוד להבהיר שיש הבדל בין האנלוגי לדיגיטלי.

דורית ענבר: מי שהוא כבר מנוי דיגיטלי צריך לשלם היום 20 שקל, והמחיר פוחת מיום ליום, כדי לקבל את חבילת חמש פלוס.

דורית ענבר: מי שיש לו את האנלוגי, אמנם אין לו את היכולת להתחבר לחמש פלוס, אבל גם במרבית המדינה בכלל לא מחשיכים לו את המסכים.

דורית ענבר: מי שמחשיכים לו זה בדיגיטלי.

דורית ענבר: מי שמנוי בדיגיטלי עומדת בפניו האופציה להתחבר.

דורית ענבר: יש פה שני פנים לעניין, שצריך להתמודד אתם.

דורית ענבר: האחד הוא העניין המשפטי.

מיכאל איתן: את אומרת כך- שבכל מדינת ישראל, מי שהחשיכו לו דה פקטו בשידור אנלוגי, זה קבוצה קטנה של אנשים - -

אברהם פורז: וכל היתר – ההחשכה היא במדינות המקור.

מיכאל איתן: באיזה סדרי גודל מדובר – עשרות אלפים, מאות אלפים?

דורית ענבר: בזהירות הרבה ביותר אני אומרת – עשרות אלפים.

דורית ענבר: זאת ההערכה שלי.

דורית ענבר: אני אציע גם איזשהו פתרון.

דורית ענבר: זה, כמובן, צריך לעבור במועצה, ויש מחר ישיבת מועצה שאני אעלה את זה בה.

דורית ענבר: לאנשים שמנויים בדיגיטלי יש פתרון ולאנשים שהם באנלוגי ואין להם את האפשרות לרכוש את חבילת חמש פלוס, למעשה אין, ברוב המקרים, החשכה מקומית.

תמר גוז'נסקי: אז הם רואים כדורגל או לא?

מיכאל איתן: לא.

דורית ענבר: אני רוצה להזכיר שהמועצה מנהלת חודשים ארוכים מאד מאבק מאד קשה, על מנת לאפשר צפייה בחומרים הללו.

דורית ענבר: המועצה חיכתה עד הרגע אחרי האחרון, בתקווה שהשידורים האלה יירכשו על ידי איזשהו ערוץ טרסטריאלי.

דורית ענבר: זה כלל פניות אקטיביות שלנו גם לרשות השידור וגם לרשות השניה.

דורית ענבר: זה לא רקה.

דורית ענבר: לאחר מכן, בכל מקרה, הורינו שהמשחקים החשובים ביותר, ותמציות המשחקים, ישודרו, וכך קורה היום.

דורית ענבר: גם מי שאינו מנוי של הכבלים והלווין בכלל יש אפשרות לראות את המשחקים העיקריים.

ראובן ריבלין: הצלחנו עם 6, כי 4 זה חוק בינלאומי.

ראובן ריבלין: פיפ"א לא יכולה לשדר את משחק הפתיחה, את חצאי הגמר והגמר אלא בשידור ארצי.

ראובן ריבלין: לכן הם קנו את זה.

ראובן ריבלין: אנחנו הכרחנו אותם לקחת עוד ארבעה.

ראובן ריבלין: הערוץ השני לא רצה כי זה לא מכניס פרסום, לדעתם, כי זה משודר בבוקר.

דורית ענבר: גם כאשר אנחנו ראינו שהדברים הללו מתגלגלים לתוך השידור למנויים ניהלנו מאבק, ובעלי הזכויות לקחו אותנו פעמיים לדיונים בבג"ץ, בוויכוח על כך שהדבר הזה יירד ממחירו.

דורית ענבר: ואכן, מההצעה הראשונית שהוגשה לנו לאשר שידור בלווין תמורת 150 דולר ירדנו, בסופו של דבר, לסכום של 20 דולר ל-64 משחקים.

אברהם פורז: עבור מי זה המחיר הזה?

ראובן ריבלין: ללקוח, לצרכן.

אברהם פורז: כמה עולה חבילת חמש פלוס?

דורית ענבר: כ-24 שקלים לחודש.

אברהם פורז: עבור כל המשחקים בחמש פלוס?

דורית ענבר: כן.

אברהם פורז: הבעיה היא רק שלמי שיש שידור אנלוגי – גם אם הוא רוצה לשלם זה לא יעזור לו.

ראובן ריבלין: זה נכון.

ראובן ריבלין: לכן ביקשנו אתמול לדון ולברר.

מיכאל איתן: הבעיה היא כאן שהתשלום של ה-24 שקלים כרוכה בכניסה לעולם הדיגיטלי, בהזמנת השירות.

מיכאל איתן: גם אנשים שרוצים, לא כולם יכולים.

דורית ענבר: אני רוצה לומר משהו אחד לטובת הדיגיטלי.

דורית ענבר: יש שני פנים לעניין – יש פה את הפן המשפטי לגבי זכות חברות הכבלים בכלל להחשיך את המסך.

דורית ענבר: לעניין הזה ידבר עורך הדין יורם מוקדי שהוא היועץ המשפטי למועצה, והוא זה שצריך להנחות אותה בעניין הזה.

דורית ענבר: המועצה עדיין לא החליטה, והיא תדון בכך מחר.

דורית ענבר: יש גם את פסק דין ווימבלדון שהוא מאד בעייתי.

דורית ענבר: אני אומרת את הדברים במאמר מוסגר: אני לא חושבת שאיזושהי רשות ממשלתית או ציבורית יכולה לומר לגוף פרטי, כמו הכבלים, כשהוא חושש שהוא עובר עבירה במעשה מסוים, שהוא לא עובר עבירה.

דורית ענבר: במקרה הזה, אי אפשר יהיה להגן בכלל על תביעת הנזיקין כלפי המדינה.

דורית ענבר: אין לנו שום יכולת לומר למי שטוען שהוא עובר עבירה שהוא לא עושה כך.

נחמה רונן: אבל אי אפשר קצת לעזור לו?

אברהם פורז: אני לא אנהל את הדיון בצורה כזו.

אברהם פורז: גם אין לנו הרבה זמן.

אברהם פורז: אני רוצה לברר: מי בעל הזכויות של המונדיאל בארץ?

דורית ענבר: חברה בשם צ'רלטון.

דורית ענבר: היא מכרה את הזכויות לחברה שמפיקה את ערוץ חמש פלוס שמשודר גם בכבלים וגם בלווין.

דורית ענבר: זה מעביר אותנו לפן הצרכני, וחובתה של המועצה כלפי הצרכנים.

אברהם פורז: השאלה היא כזו: אם חברת הלווין או הכבלים, לפי החוזה שיש אתכם, יעבירו את זה עכשיו לא רק בחמש פלוס אלא לכל הצרכנים – האם זו הפרה של ההסכם אתכם?

אדר זהבי: השאלה לא כל כך רלבנטית.

אברהם פורז: אז תאמר מה התשובה: מבחינת

אברהם פורז: כם, האם הם מוגבלים או לא?

אדר זהבי: מבחינתנו אנחנו בעלי הזיכיון היחידים בישראל.

אדר זהבי: צריך להבדיל פה בין שתי בעיות, שקצת מתבלבלות אחת עם השניה – הבעיה של המנויים האנלוגיים ושל הקהילות השונות.

אדר זהבי: זו בעיה נכונה ומנסים לפתור אותה, אבל אני בטוח שאתם, חברי הכנסת, לא מתכוונים לפתור את הבעיה בצורה פיראטית.

אדר זהבי: ההצעה פה היא, למעשה, למסד ערוצים בשידורים פיראטים.

אברהם פורז: האם אתה מתחמק במכוון מלענות על השאלה שלי?

קריאות: -

אברהם פורז: רבותיי, אני אפסיק את הדיון.

אברהם פורז: אני רוצה להבין: אתה מכרת את הזכויות.

אברהם פורז: האם הקונה התחייב לשדר רק ב- pay TV ולא לכלל המנויים בכבלים?

אדר זהבי: הוא לא יכול לעשות את זה שלא ב- pay TV.

אברהם פורז: אם הוא שילם לך סכום flat עבור כל המנויים שלו, אז לך כבר לא אכפת מה הוא עושה מול המנויים.

אדר זהבי: אבל הוא לא יכול, רבותיי.

אברהם פורז: אני אשאל אותך שאלה: נניח שחברת "תבל" מחליטה לשדר את השידורים הללו בערוץ חמש, לא בחמש פלוס.

אברהם פורז: האם זו הפרת ההסכם, מבחינתכם?

אדר זהבי: זו שאלה תיאורטית שצריך לשבת ולדון בה.

תמר גוז'נסקי: אם ערוץ ירדן משדר את זה, זה פוגע בך?

אדר זהבי: כן.

אדר זהבי: אסור לערוץ ירדן לשדר בישראל.

אברהם פורז: אבל אני לא שאלתי אותך על ירדן.

אברהם פורז: אני רוצה לשאול: כאשר אתה מכרת את הזכויות, האם אתה שותף אתם בתקבולים, או שמכרת את הזכויות וחברות הכבלים יכולות לעשות עם זה מה שהן רוצות?

אדר זהבי: אני לא שותף אתן בתקבולים, העניין הזה כבר סוכם.

אדר זהבי: אם תהיה הסכמה בין כל - -

אברהם פורז: מכרת לי בקבוק מים, מה זה משנה לך איך אני מוזג לכוסות?

עידו דיסנצ'יק: אני אענה לך על השאלה.

עידו דיסנצ'יק: אם הם יפתחו את השידור הזה באופן חופשי, לכולם, אני לא אשלם לו.

עידו דיסנצ'יק: חברת הלווין לא מתכוונת לשלם לו.

קריאות: ודאי, הגיוני.

קריאות: מה, זה חלק מההסכם שלכם?

מיכאל איתן: אם זה לא הסכם, בשביל מה הוא שילם?

אדר זהבי: השאלה לא רלבנטית בכלל.

מיכאל איתן: זו הפרת הסכם.

אברהם פורז: בואו נסכם את העניין: מבחינתך, נציג חברת צ'רלטון, אתה מכרת את הזכויות לכבלים וללווין, ומבחינתך – מה שהם יעשו לא בידך.

אדר זהבי: אם משלמים לי - -

מיכאל איתן: הוא מחויב, כלפיהם, לא לתת לאחרים.

מיכאל איתן: הוא מחויב לשמור, לא הם כלפיו.

מיכאל איתן: הוא מחויב לשמור, הזכות היא בידיים שלו.

מיכאל איתן: הזכות היא לא בידיים שלהם.

מיכאל איתן: הוא עשה אתם הסכם, הוא בעל הזכויות.

מיכאל איתן: עכשיו הם אמרו: אתה נותן לנו, אבל אתה גם מתחייב כלפינו שאתה לא נותן לאחרים.

אברהם פורז: זה ברור.

מיכאל איתן: אז מה זה משנה?

מיכאל איתן: הוא חייב לשמור על הזכות הזו.

אברהם פורז: זו לא הבעיה.

אברהם פורז: אני הבנתי שאתם מכרתם את הזכויות לחברות הכבלים והלווין, ועכשיו אתם מחוץ לתמונה, והיא לא מעניינת אתכם.

אדר זהבי: אני עדיין עמוק בתמונה.

אדר זהבי: אני בהסכם אתם, הסכם שמחייב אותי, הסכם שאני לא מתכוון להפר אותו.

אדר זהבי: מכרתי את ההסכם, וצריך לעמוד בו.

אדר זהבי: תרשה לי להמשיך, בנושא את החשכת המסכים.

אברהם פורז: אין צורך.

אברהם פורז: זה לא הדיון.

אברהם פורז: זה ברור שההחשכה היא גניבת זכויות יוצרים.

אדר זהבי: יש פה מכתבים של ערוצים שלא יודעים שמשדרים את המונדיאל בישראל.

אדר זהבי: אם הם היו יודעים הם לא היו מרשים.

אברהם פורז: ברור.

אדר זהבי: אז זה פיראטי.

אברהם פורז: זאת לא הבעיה.

אברהם פורז: אני רוצה לשאול את עורך הדין מוקדי: אחרי ששמענו שבעל הזכויות מכר אותן לחברות הכבלים והלווין, פרט לשאלה הכלכלית - -

מיכאל איתן: מסתבר לנו היום - -

אברהם פורז: אתה משתלט על הדיון.

נחמה רונן: אנחנו רוצים לקבל החלטה היום, לא לחכות לסוף המונדיאל, באמת.

אברהם פורז: מעבר לשאלה שיש מי ששילם, ופתאום יגלה שבערוץ חמש נותנים את המוצר לכולם, גם לאלה שלא שילמו – האם מבחינת

אברהם פורז: כם זה תקין שיש קבוצה של אנשים שלא רק שלא קולטת, גם לא יכולה לקלוט, כי הם עדיין מנויים אנלוגיים.

יורם מוקדי: דבר ראשון – מבחינתנו, כמועצה, אלמלא העובדה שיש מי שרכש את הזכויות בכסף, סביר להניח שהמועצה לא היתה מאשרת, והיתה מתנגדת למה שנעשה.

יורם מוקדי: דעתנו לא נוחה מהחשכת ערוצים.

יורם מוקדי: דעתנו גם לא נוחה מזה שמישהו משתמש בפסק דין ווימבלדון כאשר נוח לו, אך כשלא נוח לא הוא לא משתמש בזה, וממשיך לשדר ואפילו עותר לבית המשפט העליון בבקשה לדיון נוסף.

יורם מוקדי: דבר שני – העובדות הן שמי שהוא בעל זכויות השידור היום היא חברת JCS ספורט.

יורם מוקדי: אם חברה זו הודיעה שלה אין בעיה עם זה שזה ישודר בערוצים האנלוגיים –זה בהחלט ישנה את עמדתה של המועצה.

יורם מוקדי: הם בעצם קנו את הזכויות מחברת צ'רלטון, והם אלה שבעצם צריכים להגן על הזכויות שלהם.

יורם מוקדי: אם הם יוותרו – זה משנה את העמדה שלנו לגמרי.

יורם מוקדי: אנחנו לא יכולים היום להורות לחברות הכבלים, לאור ההלכה של בית המשפט העליון, להימנע מהחשכת הערוצים.

יורם מוקדי: הם ביקשו, אגב, להוריד את הערוצים האלה לגמרי, ועל כך הם נענו בשלילה.

אברהם פורז: אני אבקש מנציג של חברות הכבלים להסביר איזה פתרון יש למנויים האנלוגיים, לאחר שהסתבר שהזכויות בידיכם.

יעל אקוניס: אני מחברת "תבל".

יעל אקוניס: אנחנו, בזמנו, פנינו למועצה, וביקשנו לנצל את העובדה שהתשתית שלנו בחלקה ממוענת, ולאפשר לנו לתת את ערוץ חמש פלוס גם למנויים האנלוגיים.

אברהם פורז: איך אפשר לעשות את זה, כמו home cinema ?

יעל אקוניס: כן, בדיוק.

אברהם פורז: וזה נכון בכל מקום?

יעל אקוניס: זה נכון ב "תבל", כשיש ממירים ממוענים.

אברהם פורז: זה צריך להיות פר משחק?

יעל אקוניס: לא, ערוץ pay בתשלום.

אברהם פורז: כלומר, מה שאתם אומרים הוא שאפשר גם באנלוגי לקלוט בתשלום.

יעל אקוניס: ב "תבל" – כן.

יעל אקוניס: אנחנו הצענו את זה.

יעל אקוניס: הגשנו בקשה רשמית למועצה, בכתב.

אברהם פורז: האם יש למועצה בעיה לאשר את זה?

דורית ענבר: אנחנו נעלה את זה מחר לדיון.

אברהם פורז: מה עם האחרים, עם "מת"ב" ו "ערוצי זהב"?

דורית ענבר: ב "ערוצי זהב" אין החשכה אנלוגית, אז אין את הבעיה.

דורית ענבר: הבעיה היא ב "תבל" וב "מת"ב".

אברהם פורז: איך מנוי אנלוגי של "מת"ב" או "ערוצי זהב" קונה?

דורית ענבר: ל "ערוצי זהב" אין את הבעיה.

דורית ענבר: מי שהוא באנלוגי ב "ערוצי זהב" - - אין אפשרות.

דורית ענבר: רק ב "מת"ב" וב "תבל".

אברהם פורז: מישהו נמצא כאן מ "מת"ב" או "ערוצי זהב"?

אורי גור אריה: אני היועץ המשפטי של חברת "מת"ב".

אורי גור אריה: אצלנו יש מנויים אנלוגיים, אלה שקיבלו בעבר pay per view אנלוגי בכמות יותר מצומצמת.

אורי גור אריה: הפתרון של "תבל" אינו ישים מבחינתנו, אלא לאותם מנויים שמקבלים pay per view אנלוגי, באמצעות ממיר.

אורי גור אריה: לגבי כל מנוי אחר זה מחייב להתקין לו או ממיר - -, או ממיר דיגיטלי, כמו שאר המנויים.

אברהם פורז: אני לא מחפש את הבעיה, אלא את הפתרון.

אחמד טיבי: בקיצור, ל "מת"ב" אין פתרון.

אברהם פורז: איזה פתרון אתה יכול להציע לבעיה?

אברהם פורז: אני יודע שאתם לא מפרים זכויות, אבל מה אתם מציעים למנויים שלא יכולים - -?

אורי גור אריה: "מת"ב" הובילה את המהלך של חברות הכבלים שהוציאו הרבה מאד כסף כדי לרכוש את הזכויות האלה.

אורי גור אריה: האלטרנטיבה היתה שרק חברת הלווין בבלעדיות, היתה מראה לציבור של כ- 300 אלף מנויים בלבד, את שידורי המונדיאל.

אורי גור אריה: זה מה שתרמה "מת"ב", יחד עם חברות הכבלים - - אני יועץ משפטי של חברה ציבורית.

אורי גור אריה: אני נמצא בבית המחוקקים ואני שומע שהמחוקק מבקש ממני, שיש לי גם חובה כלפי ציבור משקיעים בבורסות בחו"ל ובישראל, לעבור על החוק.

אברהם פורז: אתה שמעת שמבקשים ממך לעבור על החוק?

אורי גור אריה: כן.

אברהם פורז: אז אני אומר שלא שמעת דבר כזה.

נחמה רונן: יש פה היתממות מצד חברות הכבלים, כי הן לא טוענות על זכויות שידור מוקנות למשל בעניין אולימפיאדת החורף, שהם קנו את הזכויות שלה, וזה שודר גם ביורוספורט.

נחמה רונן: זה לא הפריע להם.

נחמה רונן: הם מעלים את הטענה איפה שנוח להם.

אורי גור אריה: אנחנו קיבלנו את פסק דין ווימבלדון ולא אהבנו אותו.

אורי גור אריה: פנינו גם למועצה וגם למחוקק.

אורי גור אריה: יש הצעת חוק משנת 99 שפותרת את הבעיה.

אורי גור אריה: משנת 99 המחוקק לא עשה דבר כדי לשנות את חוק זכויות יוצרים.

אורי גור אריה: שינוי כזה לא היה מביא אותנו לבעיה - -

ראובן ריבלין: לא זכויות יוצרים, זכויות משדרים.

אורי גור אריה: זכויות יוצרים ומשדרים.

אורי גור אריה: אנחנו פנינו למועצה מיד כשקיבלנו - - כדי שישנו את הדבר הזה.

אורי גור אריה: ביקשנו דיון נוסף - -

דב אברמוביץ: ערוץ הספורט הוא בעל הזכויות, לכן זה לא רלבנטי לשאול את נציג בעלי הזכויות למה הם מוכנים, הם כבר עשו את העסקה שלהם.

דב אברמוביץ: אני בעל הזכויות כרגע.

אברהם פורז: אתה שותף עם חברות הכבלים פר כל מנוי?

אברהם פורז: אתה מקבל אחוזים?

דב אברמוביץ: אני מפיק ערוץ ומוכר אותו גם לחברות הכבלים.

אברהם פורז: ואתה מקבל תשלום flat או באחוזים ממספר הצופים?

קריאה: פר מנוי.

דב אברמוביץ: אי אפשר לחפש את הפתרון לבעיה הזו על ידי דריסת זכויות היוצרים.

דב אברמוביץ: זה ברור.

דב אברמוביץ: יש מושג שנקרא over spill, כאשר במקרה מישהו, בצלחת ביתית, קולט שידור לווין שנמצא במקרה בחוץ.

דב אברמוביץ: זה לא המצב.

דב אברמוביץ: אין להם זכות לשדר, וחברות הכבלים אינן יכולות לקחת את השידורים ו - -

אברהם פורז: הבנתי.

אברהם פורז: אני רוצה לשאול את דורית ענבר – האם זה יהיה חוקי, נניח בתקופת המונדיאל, להוסיף לכל המנויים האנלוגיים בכבלים 5 שקלים, נניח, ולתת לכולם את השידור?

דורית ענבר: יש פה בעיה צרכנית מאד קשה.

מיכאל איתן: נניח שההצעה שלך מתקבלת – איך אתה מיישם אותה באופן מעשי?

מיכאל איתן: איך אתה מתגבר על המכשול שהעלה דב אברמוביץ העלה?

אברהם פורז: אין בעיה, כי הוא יקבל מה- 5 שקלים חלק מסוים.

מיכאל איתן: הכיוון צריך להיות אחר.

מיכאל איתן: הפתרון צריך להיות ברמה הגיונית ולומר כך: דמי השימוש נקבעו.

מיכאל איתן: נניח שאנחנו מגיעים להסדר על כמות המשחקים – וצריך לזכור שארבעת האחרונים ממילא פתוחים לכל, לכן הם לא נכללים בעסקה.

מיכאל איתן: זאת אומרת, אנחנו לוקחים את כמות המשחקים שנשארה עד שנגיע, לוקחים את כמות בתי האב בישראל שאנחנו מסכימים עליהם שהם הפוטנציאל שבו מדובר, שהוא עוד יכול להיכנס למשחק, ואומרים שאנחנו מוצאים מקור שיממן את X השקלים לכל בית אב שיממן את העניין.

מיכאל איתן: לדעתי זה סכום לא גבוה במיוחד, אם נבדוק מה הפוטנציאל שעדיין צריך את החיבורים.

מיכאל איתן: לדעתי זה 10 שקלים פר בית אב, כי עד שנגיע אליהם, 50 אחוז מהמשדרים שצריך לשלם עבורם כבר ישודר.

אברהם פורז: הכל בסדר, רק מי ישלם את זה?

מיכאל איתן: אלה ששילמו כבר.

מיכאל איתן: מה זה משנה?

מיכאל איתן: הם שילמו.

מיכאל איתן: אלה ששילמו, שילמו 24 שקלים.

מיכאל איתן: הם ראו מחצית מהשידורים, תמורת התשלום הזה, ואני עכשיו מצרף עוד חצי.

מיכאל איתן: שישלמו 12, מה אתם רוצים?

מיכאל איתן: הפתרון הוא הגיוני, הוא נורמלי, ולכן הוא לא יעבור פה.

נגה רובינשטיין: יש כאן פגיעה צרכנית וצריך לשים אליה לב.

נגה רובינשטיין: יש כאן משדרים שישודרו בשפות מסוימות וכרגע הצרכנים לא עומדים לקבל אותם – בערבית, ברוסית, ובטורקית.

אברהם פורז: זו לא הבעיה.

דב אברמוביץ: הערוצים לא מוחשכים, רק השידורים.

דורית ענבר: הפתרון שאנחנו מציעים הוא הפתרון הבא: קודם כל, לכל אנשי המגזר האנלוגי, אנחנו נותנים פתרונות בכמה רמות.

דורית ענבר: לגבי "תבל", אנחנו, ככל הנראה, נשתדל להעביר מחר במועצה החלטה - -

אברהם פורז: טוב, ב "תבל" פתרנו את הבעיה.

אברהם פורז: אפשר.

דורית ענבר: לדעתי זה החלק הארי של המנויים שמוחשכים בשידור האנלוגי.

דורית ענבר: דבר שני – יכול להיות שהפתרון הזה ישים גם על המנויים של "מת"ב".

דורית ענבר: אנחנו נברר את זה אתם, כי גם להם יש ממירים ממוענים אנלוגיים.

דורית ענבר: אנחנו נברר את זה כי אנחנו יודעים שיש להם ממירים אנלוגיים.

אברהם פורז: ומה עם אלה שאין להם?

דורית ענבר: בנוסף, יש שורה של יישובים ישראלים שהם יישובי תורן מקומי.

דורית ענבר: כיישוב הם אנלוגיים, והגענו לאיזשהו פתור מיוחד לגביהם.

דורית ענבר: מדובר על כל מיני יישובים, החל מבית אריה, כפר מכבים, ועד דיר אל אסאד ומאג'ד אל כרום שהם יישובים אנלוגיים.

דורית ענבר: הם הסכימו, כיישוב קטן, לשלם את התשלום ככל היישוב.

דורית ענבר: מדובר ביישובים קטנים שכל אחד מהם קיבל החלטה משותפת, ויש אחריות של המועצה המקומית או המפעיל המקומי, שנותן את השירות ומשלם בעצמו.

מיכאל איתן: ולמי הוא משלם?

דורית ענבר: לחברות הכבלים, לערוץ חמש.

יעל אקוניס: על בסיס הסכם קיים.

דורית ענבר: זה פתרון נוסף לשורה של יישובים נקודתיים שהם רק אנלוגיים.

קריאה: מה יהיה ב "ערוצי זהב"?

דורית ענבר: ב "ערוצי זהב" אין החשכה אנלוגית, יש רק החשכה דיגיטלית.

דורית ענבר: למנויים האנלוגיים, שאין להם החשכה, אולי, שלא נוכל לפתור את בעייתם במסגרת ההסדר של "תבל" –לדעתי הפתרון יהיה אך ורק ברמה של פיצוי צרכני.

דורית ענבר: אנחנו צריכים לבדוק האם אכן נעשתה כאן פגיעה אמיתית בצרכן, וגם את העניין הזה צריך לבדוק בזהירות.

דורית ענבר: האמירה שיש לכל מנוי אנלוגי ודיגיטלי גם יחד - -

אברהם פורז: אני אומר לך שנעשתה פגיעה.

אברהם פורז: ברגע שבישראל משודר שידור שגם אם אתה מוכן לשלם בשבילו אתה לא יכול לקבל אותו, ואין לך כל דרך – זה, כשלעצמו, פגיעה צרכנית.

דורית ענבר: אני לא בטוחה, ואומר לך גם למה.

נחמה רונן: זה יתברר בתביעה ייצוגית כנגד הכבלים, ואז נראה - -

אברהם פורז: אבל עד שהתביעה תתברר זה כבר לא רלבנטי.

נחמה רונן: נכון.

דורית ענבר: אתה בעצמך תיקנת את חוק התקשורת, והוספת סמכויות צרכניות למועצה.

דורית ענבר: המועצה צריכה לבדוק אם נעשתה פגיעה צרכנית בכל המנויים, אם נעשתה הפרת חוזה, אם כן – מה השיעור שלה, והכבלים יצטרכו לתת תשובה כלכלית טובה למנויים שלהם.

אברהם פורז: אני רוצה לברר עם בעלי הזכויות: איזה סדרי גודל של תקבול אתם מצפים לקבל מחברות הכבלים והלווין עבור שידורי המונדיאל?

אברהם פורז: באיזה סדר גודל של כסף מדובר?

אבי בר: אין לנו יכולת להשקיע בחודש הזה את ההשקעה - -

נחמה רונן: אבל זה לא ישנה לכם אם עוד כמה צופים ייראו.

אברהם פורז: לאיזה סדרי גודל של תקבולים אתם מצפים?

אבי בר: אנחנו מצפים לעוד מנויים שיתחברו וייכנסו לחבילת ספורט חמש פלוס בעקבות המונדיאל.

אבי בר: השקענו השקעה אדירה של מיליוני דולרים, שלא תוחזר.

אברהם פורז: זה, אמנם, סוד מסחרי, אך זה לא סוד מסחרי.

אברהם פורז: אני רוצה לדעת מה הסכום שאתם מצפים לקבל מחברת הלווין וחברות הכבלים עבור זכויות המונדיאל.

אברהם פורז: כמה אתם מצפים לקבל?

אבי בר: זה לא מחיר flat.

אבי בר: תעשיית הכבלים והלווין, כולל אותנו – שאנחנו חלק מהעניין – השקיעה קרוב ל- 8 מיליון דולר.

אבי בר: זה לא חוזר בחודש אחד של מונדיאל.

אברהם פורז: בסך הכל אתם מצפים לקבל 8 מיליון דולר?

אבי בר: זו העלות, אבל אי אפשר להחזיר אותה.

דב אברמוביץ: אנחנו שיערנו.

דב אברמוביץ: אין לנו מחיר אחד שאנחנו אמורים לכסות.

אברהם פורז: מה אתם מצפים לקבל בחזרה?

דב אברמוביץ: זו השקעה עסקית לטווח ארוך שנעשתה על סמך מצב משפטי מסוים.

דב אברמוביץ: אי אפשר לשנות את המצב הזה בדיעבד.

דב אברמוביץ: זה לא שאני לא רוצה לנקוב במספר.

דב אברמוביץ: אין מספר.

מיכאל איתן: וזו בדיוק הבעיה שלנו, מהצד הצרכני, של קשירת שירות בשירות.

מיכאל איתן: אתם לא מכרתם צפיה במונדיאל, זה לא עניין אתכם.

מיכאל איתן: צודקת חברת הכנסת נחמה רונן כשהיא אומרת שיצרתם אלמנט של כפיה כלפי מי שאין לו את השידור הדיגיטלי.

אברהם פורז: האמת היא שאתכם אין לי בעיה.

אברהם פורז: הבעיה שלי היא עם חברות הכבלים.

עידו דיסנצ'יק: הנכס הזה שנקרא "שידורי המונדיאל", גם בידי הלווין וגם בידי הכבלים, היה אחד ממכשירי התחרות בינינו.

עידו דיסנצ'יק: הלווין השקיע בזה הרבה כסף, בניסיון לגייס מנויים בעזרת השידורים הייחודיים או הבלעדיים האלה.

עידו דיסנצ'יק: מועצת הכבלים והלווין שיבשה לנו את החיים בעניין הזה וגרמה לנו נזק כספי כבד ביותר.

עידו דיסנצ'יק: על זה אנחנו נדון אתם במקומות אחרים.

עידו דיסנצ'יק: נוצר מצב של שוק שאנשים נלחמו על הסחורה הזו ושילמו בעבורה הרבה כסף.

עידו דיסנצ'יק: רשות השידור שילמה כמעט 4 מיליון דולר.

עידו דיסנצ'יק: אחרים שילמו כמעט 6 מיליון דולר.

עידו דיסנצ'יק: לרשות השידור אתם יכולים להורות כל דבר, אבל אתם לא יכולים להגיד לאנשים שהוציאו הרבה כסף מכיסם הפרטי כדי לקנות נכס, ובאמצעותו לשפר את מצבם התחרותי בשוק לטווח אורך שמעתה יש לתת את הנכס לכל עם ישראל.

עידו דיסנצ'יק: אתם רוצים לתת את הנכס הזה לכל עם ישראל?

עידו דיסנצ'יק: – תשלמו 6 מיליון דולר ותתנו את זה לכל עם ישראל, כולל למגזר הערבי.

עידו דיסנצ'יק: זה עניין של כסף, זה דבר מאד מסחרי.

עידו דיסנצ'יק: אתם קובעים כל מיני הסדרים – טלוויזיה רב ערוצית, ערוצים תמורת תשלום.

עידו דיסנצ'יק: פיפ"א קובעת שיש זכויות שידור למשחקים, אנחנו קונים אותם, ועכשיו אתם רוצים לתת את השידורים האלה בחינם.

עידו דיסנצ'יק: זה לא בא בחשבון.

עידו דיסנצ'יק: אנחנו לא נשלם את מה שהתחייבנו לשלם אם אתם תיתנו את השידורים האלה לכולם.

אדר זהבי: בוודאי.

אדר זהבי: כולם מבינים את זה.

אברהם פורז: אני רוצה לנסות לסכם את הדיון.

אברהם פורז: אין ספק שיש פה כשל במובן הזה שנוצרה פה סיטואציה – ואני לא רוצה להאשים פה אף אחד – שבה יש אנשים בישראל שאין להם אפשרות בחירה, גם אם הם רוצים ומוכנים לשלם.

אברהם פורז: זה כשל, וכל אחד מאתנו מסכים שזה כשל.

אברהם פורז: אפשר לומר שאין מה לעשות נוכח הכשל הזה.

יעל אקוניס: רשות השידור היתה צריכה להיות פה ולענות על הכשל.

מוסי רז: היו הרבה שאילתות על כך בכנסת.

אברהם פורז: על כל פנים יש פה כשל.

אברהם פורז: אני חושב שזה גם לגיטימי לומר שהמשחקים הם לכולם, ואת היתר – קונים.

אברהם פורז: מה שלא בסדר פה הוא התוצאה שיש כאלה שמוכנים לשלם, וגם אם הם מוכנים לשלם הם לא יכולים לקבל את השידור.

יעל אקוניס: למה?

יעל אקוניס: בדיגיטלי.

אברהם פורז: זה לא נכון שיש כאלה שמחוברים לאנלוגי בחברות "מת"ב" ו "ערוצי זהב" ?

דורית ענבר: הם יכולים לעבור לדיגיטלי.

אברהם פורז: עכשיו, בשבוע הזה?

אברהם פורז: גם אם תהיה עכשיו פניה המונית הם לא יצליחו לספק ממירים דיגיטליים לכל האנשים בימים הקרובים.

אברהם פורז: התוצאה תהיה שהם לא יקבלו את השירות הזה.

אברהם פורז: בואו לא נשלה את עצמנו.

אברהם פורז: אני מניח שמספר הצופים הוא עשרות אלפים, ולא יצליחו לספק לכולם.

אבי בר: למה אתה טוען כך?

אבי בר: כל יום מחברים אלפיים, לפחות.

אברהם פורז: מי שרצה לפנות אליכם לקבל ממיר – כבר פנה.

אברהם פורז: לאור הכשל הזה, ולדעתי יש פה כשל, ולאור העובדה שכבר חלק מהמשחקים שודר, אני חושב שצריכות חברות הכבלים, ליתרת המשחקים שעוד נותרו, לספק אותם גם לאלה שיש להם מנויים אנלוגיים - -

דורית ענבר: בחינם?

אברהם פורז: כן, בחינם.

אברהם פורז: אני לא אומר שזה צריך להיות ממחר בבוקר.

קריאות: עזוב, עזוב.

נחמה רונן: מה זה "עזוב, עזוב".

נחמה רונן: מחר אתם תגיעו בבקשות אלינו וגם אנחנו נאמר לכם: "עזבו".

אחמד טיבי: מה שאומרת חברת הכנסת נחמה רונן מקובל עלינו, חברי הכנסת.

אחמד טיבי: עוד ניפגש כאן, בוועדה.

אחמד טיבי: אני נציג הצרכנים שלי.

אברהם פורז: אני בהחלט חושב שמי שהתחבר ושילם יכול להרגיש את עצמו "פרייר" במידה מסוימת, כי הוא שילם, ובקרוב יקבל גם מי שלא שילם, אבל זה ששילם קיבל את השידור מתחילת המשחקים, מהרגע הראשון, ופה, עד שזה יתבצע ויחברו תהיה לו רק איזושהי מכסה.

אברהם פורז: לדעתי, צריך לתבוע בישיבה של מועצת הכבלים מחר לתבוע מחברות הכבלים לדאוג לכך שאותם מנויים שאין להם יכולת להתחבר לשידורים בתשלום יוכלו לראות חלק מהמשחקים.

אברהם פורז: אני לא אומר שתתנו להם לראות את כל המשחקים, אבל שבכל זאת ילכו לקראתם, לאור העובדה שהם היו במצב שהם לא יכולים לקבל.

אברהם פורז: אני מבין שחברי הוועדה מסכימים לזה.

דב אברמוביץ: אי אפשר לעשות את זה.

אבי בר: כל הדיגיטליים יעברו לאנלוגי, הכי פשוט.

אבי בר: הם יקבלו בחינם.

קריאה: מי שעבר לדיגיטלי עבר לא בגלל המונדיאל.

אברהם פורז: האם הסיכום שלי מקובל על חברי הוועדה – איתן כבל, מוסי רז, נחמה רונן?

אברהם פורז: תודה רבה לכם.

דורית ענבר: אני אביא את קריאת

דורית ענבר: כם בפני המועצה מחר, והיא תדון.

אברהם פורז: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.