ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 393, 2001-12-24 10:30

אתי בנדלר: בהתאם להצעת החוק של חבר הכנסת אילן גילאון, הוא ביקש לקצר את התקופה הקבועה היום בחוק סדר הדין הפלילי משנה לשלושה חודשים.

אתי בנדלר: לפי פקודת התעבורה קיימת חזקה שמי שהוא הבעלים הרשום של הרכב, הוא גם זה שביצע את העבירה ברכב, אם בוצעה ברכב עבירה כמובן, אבל הוא רשאי לסתור את החזקה הזאת במספר מקרים.

אתי בנדלר: סעיף 27(ב) לפקודה קובע "זולת אם הוכיח מי נהג ברכב, העמידו או החנה כאמור או אם הוכיח למי מסר את החזקה ברכב (להלן – המחזיק) או הוכח שהרכב נלקח ממנו בלי ידיעתו או בלי הסכמתו".

אתי בנדלר: חילוקי הדעות שהתגלעו ביני לבין גברת גוטליב היו מה קורה במקרה שנשלחת הודעת תשלום קנס לבעלים הרשום של הרכב בתוך שלושה חודשים בהתאם להצעה אם היא תתקבל, ואז הבעלים אומר שלא הוא היה אלא היה מישהו אחר, או שהוא מוכיח שהרכב נלקח ממנו שלא בידיעתו.

אתי בנדלר: בהתאם למצב המשפטי היום להגשת כתב אישום – ואני אקרא לזה הגשת כתב אישום כשזה כולל את כל המקרים של משלוח הודעת תשלום קנס, הזמנה למשפט או כתב אישום – היום הזמן המוקצה הוא שנה ובמקרה של סתירת חזקת הבעלות, פרק הזמן שניתן להגיש כתב אישום הוא שנתיים.

אתי בנדלר: אני סברתי שבהתאם לרוחו של מציע הצעת החוק, אם כאן מדובר בקיצור התקופה בתשעה חודשים – משנה לשלושה חודשים – הרי יש לקצר את השנתיים במקביל באותם תשעה חודשים.

אודי פורת: כל המהלך הזה – ואני אומר שזו טעות שלי – לא יכול להתבצע בתשעים ימים.

אודי פורת: כדי שנדע שאנחנו לא מאבדים דוחות ולא נאלץ לבטל דוחות מדובר בסדר גודל של חצי שנה.

אודי פורת: אנחנו לא מבקשים להגדיל את התקופה משלושה חודשים לחצי שנה אלא אנחנו מבקשים להקטין את הזמן משנה לא עד כדי שלושה חודשים אלא עד כדי חצי שנה.

אברהם פורז: חבר הכנסת גילאון, אני מביא להצבעה את שלושת החודשים.

יגאל טמיר: אנחנו מקבלים את תעודות עובד הציבור של השלבים שעוברת התמונה.

יגאל טמיר: אפשר לפתח את התמונה מרגע הוצאת הסרט עד לקבלת התמונה אפילו בלשכת התנועה הרלוונטית במשך תקופה שהיא הרבה פחות מהתקופה הזאת.

יגאל טמיר: מדובר בסך הכל בתקופה של שבועות אחדים.

יגאל טמיר: ההצעה הזו מבחינת זכויות האזרח, אם היא לא תתקבל, היא פגיעה נואשת כיוון שמדובר בעבירה שהיא אחריות קפידה והיא על הנהג.

ניבה רפאלי: אנחנו חייבים לציין במצב שבו קיימת הראיה הטובה ביותר והאובייקטיבית ביותר לביצוע העבירה ועל זה אין חולק, ואלה עבירות שגורמות לתאונות דרכים.

ניבה רפאלי: אנחנו חייבים לראות את כל התהליך מתחילתו עד סופו ולא לומר רק שאנחנו יכולים לפתח את התמונה ביחידת תנועה כלשהי כי מצב העובדות היום הוא כזה שיש תהליך מסוים שאנחנו יכולים אמנם להתייעל ביום או ביומיים, אבל להפוך את התהליך על-פיו, לדעתי זה לא ראוי ובהמשך אני אנמק ואסביר למה.

ניבה רפאלי: בחלק הזה יש לנו שני קטעים כאשר קטע אחד מתבצע מרגע שהעבירה מצולמת עד הרגע שהסרט גומר את העבודה שלו במעבדת הצילום.

ניבה רפאלי: נראה את התחנות בדרך שהן בעצם יוצרות את העיכוב עצמו.

ניבה רפאלי: יש לי עיכוב ראשון כשאני הגעתי עם התהליך עד בעלות רכב.

ניבה רפאלי: אם הייתה לי בעלות רכב מלאה במחשב, אני משלימה פרטים.

אברהם פורז: הגברת בנדלר, אני מבקש שתכניסי כאן איזושהי הערה כללית, לקראת קריאה ראשונה, האומרת שמשרד התחבורה חייב לעדכן את המחשב שלו ואת הרישומים שלו.

אברהם פורז: נמצא הוראה שאומרת שתוך שלושים יום משרד התחבורה צריך לעדכן את המחשב של משרד הרישוי.

אברהם פורז: היום יבואני הרכב מקבלים מספרים ממשרד הרישוי והם גם מדפיסים את רשיונות הרכב, הם נותנים לקונה את רשיון הרכב אבל כנראה לא מעדכנים את משרד הרישוי.

אברהם פורז: צריך לכפות שיבואן רכב יעדכן את משרד הרישוי.

אברהם פורז: לגבי המשטרה.

אברהם פורז: בחוק לקריאה ראשונה אנחנו קובעים שתוך שלושה חודשים הדוח צריך להיות אצל האזרח.

אברהם פורז: משרד התחבורה וכל מי שהוסמך על ידו יבצע תוך 15 יום את העדכון לגבי רישום בעלות הרכב.

אברהם פורז: כמה תמונות יכול שוטר לראות ביום ולומר אם נעברה עבירה?

ניבה רפאלי: אנחנו מעונינים להתייעל ויש לנו כוונה להתייעל, אבל לבוא מראש ולומר קחו את כל העבודה שלכם בעבירות שהן חמורות מאוד – ואני לא מדברת רק על מהירות בדרגה א' אלא על אור אדום, כשיש לנו ראיה אחת והיא הטובה ביותר להגיש לבית-המשפט – וותרו עליה.

ניבה רפאלי: אי-הגשה בעצם אומרת סגירת הדוחות וזו עבודה מאומצת שנעשית לאורך כל הדרך תוך ניסיון להקפיד.

ניבה רפאלי: תקלה הכי גדולה, גורמת לאובדן יום עבודה כאשר כמות אדירה של סרט תלך לאיבוד.

ניבה רפאלי: לדעתי צריך לשקול את זה פעם נוספת ולהיות ריאליים.

ניבה רפאלי: אנחנו מעונינים להביא את הדוח כמה שיותר מהר.

ניבה רפאלי: עד היום החוק קבע לנו שנה, ואם נוציא את הסיבות שאז גרמו לכך, נראה שהיו נימוקים לשנה.

ניבה רפאלי: אנחנו מבקשים לקצר את התקופה לחצי שנה.

אברהם פורז: א.

אברהם פורז: תהיה עדיין החובה שאמרנו קודם של משרד הרישוי כאשר רכב חדש צריך להיות מעודכן במחשב תוך שלושים יום.

אברהם פורז: משרד התחבורה ומי שהוסמך על ידו לבצע רישומים של בעלות ברכב, חייב לעדכן תוך שלושים יום.

אברהם פורז: ב.

אברהם פורז: לגבי רכב שנרשם לראשונה, הדבר הקובע הוא מועד מסירתו ובמקרה זה המשטרה תוכל לשלוח את הדוחות האלה תוך ששה חודשים ועליו הראיה.

אברהם פורז: אם תשלחו למישהו והוא יטען שעבר הזמן, עליו הראיה.

אברהם פורז: ג.

אברהם פורז: לגבי כל האחרים הזמן הוא שלושה חודשים, אבל אם יסתבר שמישהו טוען שהוא לא נהג, מיום שקיבלתם את המכתב שלו על זה שהוא לא נהג, יש לכם עוד שלושה חודשים לשלוח לזה שנהג.

אתי בנדלר: אני אמרתי שאם כאן מקצרים בתשעה חודשים, גם ה24- חודשים מקוצרים בתשעה חודשים ומגיעה ל15- חודשים.

אתי בנדלר: המשטרה מתנגדת ל15- חודשים ורוצה להשאיר את השנתיים.

אברהם פורז: אני אומר שתוך שלושה חודשים, אם קיבלת הודעה וזה לא אתה הנהג, אתה חייב להודיע למשטרה מי ביצע את העבירה.

אברהם פורז: לא הודעת, זה עניין חלוט והדרך היחידה לבטל את זה, זה בבית-המשפט.

אברהם פורז: תפנה לבית-המשפט כדי שיחליט בעניינך.

אילן גילאון: המכה השנייה קשורה למשך השהות שהמשטרה צריכה לטפל בנושא.

אברהם פורז: במקביל אנחנו קובעים בחוק שמשרד התחבורה וכל מי שפועל מכוחו ומטעמו ויש לו סמכות לרישום ורישוי של רכב חדש או שינוי בעלות או כל פוזיציה אחרת, חייב תוך שלושים יום לדווח על השינוי ולבצע אותו.

אברהם פורז: לגבי מה קורה כשאתה מקבל דוח ולא אתה הנהג – נשאר הדין הקודם.

אברהם פורז: הממשלה חושבת שיש עלויות לחוק?

אברהם פורז: פה אחד אושרה הצעת החוק לקריאה ראשונה.