ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 350, 2001-10-22 10:00

אופיר פינס-פז: אני מציע לחוקק את החוק הזה בזהירות רבה ובקפדנות רבה.

אופיר פינס-פז: בהחלט אני לא חושב שצריך לעשות כאן משהו בלי מחשבה תחילה.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי קודם כל לקבוע את העיקרון בחוק.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאדם יוכל להחזיר סחורה ולקבל את כספו בחזרה.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן אני מציע כמובן להגביל את זה.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי שהוא יוכל לעשות את ההסדר הזה רק בתוך שבעה ימים, למרות שאני אומר לכם שאני הלכתי כאן לחומרה.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק בקריאה טרומית צריכה לבטא רעיון ועיקרון.

אופיר פינס-פז: לכן יש ועדה והוועדה קובעת איך החוק יחוקק, אבל ברמה העקרונית תוך שבוע ימים מיום המסירה, מיום הקנייה וכולי.

אופיר פינס-פז: אני חושב ששבעה ימים נראה לי למרות שאני חושב שזה מעט מדי ויכול להיות שצריך לחשוב על עשרה ימים ואולי על 14 ימים.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי שבעה ימים כדי לנסות לחסום פתח.

אופיר פינס-פז: הממשלה שהודיעה לי שהיא תומכת בהצעת החוק הזו בקריאה הטרומית, אם כי ביקשה כמובן את הסכמתי לשינויים בחקיקה במהלך החקיקה, העלתה את העניין של מה עושים כאשר יש חוזה מסודר עם מכירה, קנייה וכדומה שיש לו כמובן בסיס משפטי מסודר מעבר לשאלה של קניית מוצר בחנות, כמו רכישת דירה, ואני מניח שאנחנו נפתור את הבעיה הזאת כי לא לזה מתכוון החוק ואין כוונה שאתה קונה דירה ואחרי שבוע אתה מחזיר אותה ומקבל את הכסף, אם יש לך חוזה מסודר שרכשת אותה.

אופיר פינס-פז: כאמור, לא לזה כוונת החוק וחבל למשוך את זה לכיוונים האלה.

אופיר פינס-פז: לכן אדוני היושב-ראש, מדובר בחוק צודק, חוק שהוא לטובת הצרכן אבל לדעתי לא פוגע בסוחר-במוכר.

אופיר פינס-פז: שמעתי שיש התחשבנות עם מס הכנסה וכבר קראתי שאיגוד לשכות המסחר מאשים את מציעי החוק במיתון במשק.

אופיר פינס-פז: בסדר, אפשר להביא את זה לאן שרוצים וזה באמת לא עושה עלי שום רושם.

אופיר פינס-פז: אלה לא הדברים שירפו את ידיי.

אופיר פינס-פז: אני אשמח לשמוע כל הערה קונסטרוקטיבית וכל הערה בונה, אם יש לכם הערות לגוף העניין.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה להתנגד לחוק כי הוא מתנגד לחוק ואחר-כך לעקוף אותו בכל מיני נימוקים אחרים, זו זכותו אבל אני יודע להבדיל בעניין הזה בין עיקר לתפל.

אופיר פינס-פז: אני אשתף פעולה עם כל הערה קונסטרוקטיבית ושינוי מתבקש לגופו של עניין ואני כמובן אתנגד לכל מי שינסה לטרפד את החוק הזה ולא לתת לו להתקדם בהליך החקיקה.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, יש פה שתי אופציות משום שיש פה שני עקרונות.

נעמי חזן: עיקרון אחד הוא עיקרון שאימץ חבר הכנסת פינס שמי שרוכש מוצר מסוים, יש לו זכות כמעט מוחלטת להשיב ולקבל את מלוא התמורה תוך פרק זמן סביר.

נעמי חזן: יש אפשרות שנייה שלמיטב ידיעתי היא מקובלת בכל העולם המערבי והיא גם מעוגנת בחקיקה.

נעמי חזן: העיקרון השני, שלפי דעתי הוא נכון יותר, להגן על הצרכן במובן שמלוא המידע מגיע לידיו לגבי זכויותיו להחזרת ולקבלת תמורה - שיירשם בפרוטוקול שעורך-הדין זיסבלט הנהן בראשו – ואני דווקא אמצתי את העיקרון הזה כי אני חושבת שהוא העיקרון הנכון.

נעמי חזן: אני חושבת שאדם שרוכש משהו צריך לדעת מה האפשרויות שלו.

נעמי חזן: אגב, זה חלק משיקולי הקנייה.

נעמי חזן: אם אתה הוצאת עכשיו סדרת דברים, ואם כתוב בצורה ברורה בחנות שמכשירי הקלטה, תקליטורים ופלאפונים אי-אפשר להחזיר ולקבל את מלוא התמורה, זה חלק מהשיקולים שלי ברכישה של אותו מוצר.

נעמי חזן: אני אסתכל עליו מבחוץ, אתה תדגים לי אותו, אני אצא החוצה ואני אלך לראות אם המתחרה מציע לי עסקה יותר טובה, אבל אני אקנה רק כאשר אני בטוחה שאני אקנה.

נעמי חזן: לכן קשה מאוד לטפל בשתי הצעות החוק האלה בנפרד משום שהן עוסקות בעקרונות שונים.

נעמי חזן: הצעת החוק שלי אומרת שהעוסק חייב להודיע במקום בולט שלא מחזירים את הכסף או כן מחזירים את הכסף, וגם זה יהיה שיקול.

נעמי חזן: אם אני הולכת לחנות ושם נאמר לי שמחזירים כסף, אולי אני דווקא אבוא לשם יותר כי כדאי לי, אבל חלק מהתחרות זה היידוע שהוא חיוני ואי-אפשר להתפשר עליו.

נעמי חזן: זה חלק מהשיקולים העסקיים של הסוחרים.

נעמי חזן: אני אומרת שהעניין הזה מטריד אותי כמו כל צרכן הרבה מאוד זמן והצעת החוק שלי באה גם תוך התייעצות די מעמיקה עם האגף המשפטי של משרד התעשייה והמסחר.

נעמי חזן: אני חושבת שהגיע הזמן שישראל תאמץ את העניין הזה מה עוד שהחקיקה הזו של גילוי נאות קיימת ברוב מדינות המערב.

גלית אבישי: המציאות הצרכנית בארץ היא כל כך בעייתית.

גלית אבישי: זאת אומרת, אתם טוענים שהיא בעייתית כי הצרכנים בעייתיים, אבל אנחנו טוענים שהיא בעייתית כי יש בעיה אמיתית כאשר גם התרבות של הסוחרים היא מאוד מאוד בעייתית ואנחנו רואים את זה בהיקף פניות הציבור אלינו.

גלית אבישי: מקרי מרמה והונאה שאנחנו נתקלים בהם, חוסר הגינות שאנחנו רואים וכאשר אני מספרת על המקרים האלה לעמיתים שלי במערב, הם לא מאמינים שכך קורה.

גלית אבישי: נזכור גם את העובדה שזה מוגבל לשבוע ימים ולדעתי ההגבלה הזאת היא הגבלה סבירה.

גלית אבישי: ההצעה של חברת הכנסת חזן שנעשתה בשיתוף עם המועצה לצרכנות, אני חושבת שהיא הצעה חשובה מאוד.

גלית אבישי: הנושא של גילוי נאות והכנסה של גילוי נאות כחלק משיקולי הקנייה של הקונה היא חיונית.

גלית אבישי: צרכן שידע שיש מדיניות של מחירים לפיה לא ניתן להחזיר מוצר, לדעתי יכול שלא להיכנס לאותה חנות והרבה צרכנים ינהגו כך.

גלית אבישי: הרבה צרכנים יהיו מוכנים לשלם יותר כסף תמורת הזכות להחזיר את המוצר ולקבל את כספם בחזרה, אם זו מדיניות ההחזרה של החנות ואני מדברת כאן על אחרי אותם שבעה ימים שחבר הכנסת פינס מדבר עליהם.

גלית אבישי: לכן כדאי לדון בשתי ההצעות במשותף ואני תומכת בשתיהן.

אברהם בירנבאום: באשר להצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אני יכול לקבוע שאין מדינה בעולם בה יש חוק דרקוני כל כך.

אברהם בירנבאום: אם חבר הכנסת פינס ימצא שבטיבט יש חוק כזה, שיגיד לנו.

אברהם בירנבאום: אני אומר לכם שאין דבר כזה בשום מקום בעולם.

אברהם בירנבאום: בכל העולם יש נוהג כאשר שני צדדים עושים עסקה, העסקה תקפה.

אברהם בירנבאום: אם שני הצדדים מוכנים לשנות את העסקה, זה וולנטרי והם חופשיים לעשות זאת.

אברהם בירנבאום: בכל העולם כאשר צרכן נכנס לחנות מרצונו הטוב והחופשי, לא מכירה ברוכלות, בודק, מודד, בוחן, משווה, מתמקח, מסכם על תנאי האשראי, אורזים לו את המוצר והוא משלם בקופה – בוצעה העסקה ואי-אפשר לחייב את הסוחר או את הצרכן.

אברהם בירנבאום: נניח שהצרכן קנה תמונה יקרה מאוד במחיר זול והסוחר לא ידע מה הוא מוכר, אף אחד מן הצדדים לא יכול לחייב את הצד השני לחזור בו כי בוצעה העסקה.

אברהם בירנבאום: כמובן אני לא מתייחס למוצר פגום, להוראות לא נכונות, להטעיה, להפקעת מחיר על-פי חוק הגנת הצרכן.

אברהם בירנבאום: לא לזה אנחנו מתייחסים.

אברהם בירנבאום: כאמור, אין מדינה בעולם, אפילו לא במדינות הקומוניסטיות הבולשביקיות, בה קיים דבר כזה.

אברהם בירנבאום: קחו בחשבון שיש מצב מסוים בעסקה.

אברהם בירנבאום: הסוחרים סובלים ממיתון כבד שנמשך כבר חמש שנים ושבעה חודשים.

אברהם בירנבאום: אלפי סוחרים נאלצו לסגור את עסקיהם.

אברהם בירנבאום: רבבות סוחרים נמצאים היום על סף סגירה ואם המצב לא ישתנה, הם יסגרו את עסקיהם ויפטרו את העובדים וצריך לדעת שאנחנו מעסיקים 300 אלף זבנים.

אברהם בירנבאום: הוועדה הנכבדה הזאת הכתה רק לאחרונה מספיק בציבור הסוחרים כאשר העליתם את הקנסות בגין עבירות של מה בכך ועשיתם זאת על-פי חוק הגנת הצרכן ב700- אחוזים.

אברהם בירנבאום: המיתון הוא כל כך כבד.

אברהם בירנבאום: מסייעים לחקלאים, מסייעים לתעשיינים, מסייעים למלונאים, אבל לנו לא נותנים אגורה, לא נותנים סיוע כלשהו.

אברהם בירנבאום: אתם רוצים לחסל אותנו?

יהודה כהן: אני יכול לומר לחבר הכנסת פינס שכאשר באים לקנות מתנה, 99,9 אחוזים באים להחזיר ולהחליף אותה.

יהודה כהן: לקנות לוקח שעה וחצי אבל להחליף לוקח שלוש שעות שכרוכות במריבות ואותו אדם שבא להחליף לא יצא מרוצה.

יהודה כהן: אם אדם מחזיר כוס ואני נתתי לו קומקום, הוא יאמר שאני מרמה אותו.

יהודה כהן: אני למשל מוכר דבר מאוד אינטימי לאישה וצריך לדעת שבכל העולם לא מודדים את הדברים שאני מוכר אלא קונים לפי מידה.

יהודה כהן: אצלי הגברת באה לקנות מוצר אינטימי ומודדת למעלה מעשרים פריטים.

יהודה כהן: אותה גברת אומרת שאמרו לה לעשות סקר שווקים וזה מה שהיא עושה.

יהודה כהן: לאחר שהיא חוזרת אלי היא אומרת שתשלם במזומן ועקב כך מבקשת שאוריד לה במחיר.

יהודה כהן: צריך לדעת שהיום מחיר המוצרים במדינת ישראל ירדו ופריט שנמכר לפני כחמש שנים במאתיים שקלים, היום אפשר לרכוש אותו בחמישים שקלים.

יהודה כהן: אני פתחתי עשרים מוצרים לאותה גברת, היא רוצה לקנות מוצר אחד ועבורו היא מבקשת לשלם בשלושה תשלומים בלי ריבית.

יהודה כהן: אני מסכים לכך.

יהודה כהן: לאחר מכן היא אומרת שמה שהיא מדדה היא לא רוצה אלא היא רוצה פריט חדש ארוז וכאן אני שואל את עצמי מה אני אעשה עם עשרים המוצרים שפתחתי את האריזה.

אלן זיסבלט: ההתנגדות שלנו להצעת החוק כפי שהיא מנוסחת כיום לא נובעת מכך שאנחנו לא רוצים אולי לעשות איזו קפיצה ולהגיע למה שנהוג בחו"ל אלא זה בעצם כמעט ולא ניתן לעשות ואני אסביר מדוע.

אלן זיסבלט: קודם כל, הרעיון הזה שמגיע לך כסף בחזרה – ואגב, לא רק במשך שבעה ימים כי כפי שאתה יודע בחו"ל אם מדובר על מצב שנהוג להחזיר את הכסף ולא מדובר על שימוש ויש לו עדיין את החשבונית, זה יכול להיות גם אחרי שלושים יום – יש הרבה תחומים בהם זה לא נהוג.

אלן זיסבלט: למשל, כפי ששמענו, בתחום הלבנים ובתחום בגדי הים, לא רק שזה לא נהוג אלא זה אפילו אסור.

אלן זיסבלט: זאת אומרת שלפי דיני הבריאות אסור בכלל למוכר לקבל בחזרה משהו שיצא מהקופסה.

אלן זיסבלט: גם אני התחתנתי לפני שלושים שנה וקיבלתי הרבה מתנות.

אלן זיסבלט: אחת מהחנויות הגדולות למשל אמרה לי שאני לקוח טוב שלה ולכן מוכנים באותה חנות לקבל בחזרה את מה שנקנה אצלם ויחד עם זה לקבל גם את המתנות האחרות וייתנו לי בערך את שוויין כאשר כל חודש הם תורמים לצדקה חלק מהדברים האלה שאי-אפשר למכור כמוצרים חדשים.

אלן זיסבלט: אני בארץ כבר 25 שנה ואני ראיתי שינוי דרסטי גם בתחום הזה.

אלן זיסבלט: האמת היא שיש המון חנויות בארץ – לא רק הרשתות הגדולות – שיודעות שאם רוצים לרכוש קליינטים, חייבים להתייחס אליהם בצורה אחרת.

אלן זיסבלט: אני רוצה להיטיב עם הצרכן אבל לדעתי זה לא יכול להיות.

נעמי חזן: האם אתם במפורש אומרים ללקוח מה המדיניות של החזרה או החלפה של הטובין?

נעמי חזן: זאת אומרת, קניתי את זה, וידאנו ביחד שזה עובד, הגעתי הביתה ואני כמו חבר הכנסת פינס מצאתי שזה עובד יפה בחנות אבל זה לא עובד בביתי ולכן אני חוזרת אליכם.

נעמי חזן: האם אני יודעת מה האפשרויות?

נעמי חזן: האם בשקם אלקטריק יש מדיניות החלפה או החזרה של טובין?

נעמי חזן: אני מציעה שננקז להצעת החוק שלי את הצעת החוק של אופיר פינס ואז יש לנו חוק שהוא גם סביר וגם פותר את הבעיות.

נעמי חזן: משום שאני כן נוטה להאמין שעסק מכובד כמו שקם אלקטריק אפילו ינצל את ההזדמנות כדי ליידע בצורה מפורשת על החליפין ויצא מזה מרוויח.

אמיר אורנשטיין: לדעתי במידה ויתקבל החוק הקמעונאים יפילו חלק גדול מהאחריות על היבואנים.

אמיר אורנשטיין: זאת אומרת, הקמעונאי לא יתמודד עם המוצר הפתוח שהוא מקבל חזרה אלא יחזיר אותו ליבואן ובגלל המצב הקשה והתחרות ליבואנים לא תהיה ברירה אלא לקבל אותו, דבר שיגרום לעליית מחירים.

אמיר אורנשטיין: אני יודע בוודאות שהיום יש רשתות שתומכות בנושא החזרת כספים ללקוח ואחת מהן היא אופיס-דיפו ואני יודע בוודאות שיבואנים מתמחרים את נושא ההחזרות כחלק מהתמחיר שלהם.

אמיר אורנשטיין: זו עובדה ומישהו חייב לספוג את זה.

אמיר אורנשטיין: אם זה ייפול כמדיניות, המחיר לצרכן יהיה חייב לעלות כי מישהו יהיה חייב לקחת בחשבון את התמחור הזה.

אמיר אורנשטיין: הטיפול מתחיל מאיסוף המוצר מחנות הסוחר עם הסיכון שהוא יינזק כאשר במקרים של מוצרים גדולים ויקרים תמיד יש נזק.

אמיר אורנשטיין: אז המוצר הופך למוצר סוג ב' כאשר היבואן יצטרך להתמודד עם מכירת המוצר.

אמיר אורנשטיין: זאת אומרת, לקמעונאי אין רשת חנויות למכירת סוג ב', כך שהאחריות בסופו של דבר תיפול על היבואן וליבואן לא תהיה ברירה וכדי לעמוד בזה הוא יהיה חייב להעלות את המחיר.

דורית צדוק ביטרן: בחברה בה אנחנו חיים – והזכירו את זה גם לפני, אנחנו חיים בחברה הישראלית - אני מסכימה עם היושב-ראש שאין ספק שזה עלול להביא לאיזשהו שימוש לרעה של הצרכן הישראלי.

דורית צדוק ביטרן: גם היום אנחנו רואים את כל נושא ההחזרות שהוא לדעתנו ברמה לא סבירה.

דורית צדוק ביטרן: אני חושבת שאם החוק הזה יעבור, אין ספק שזה ייצור פתח להחזרים ברמה מאוד לא סבירה שתהיה הרבה מעבר לרמה שקיימת כבר היום.

דורית צדוק ביטרן: יחד עם זאת אין לנו התנגדות לכל נושא ההחזרים לא בצורה של מזומנים אלא בצורה של זיכויים, של החלפת המוצר וכולי כי זה חלק משירות נאות.

דורית צדוק ביטרן: רציתי לחזק את הצעת החוק של חברת הכנסת חזן ואכן גם אנחנו אומרים שיש מקום ליידע את הצרכן.

איריס רש: גם לגבי הנושא של האריזה צריך לסייג ולומר רק במידה שאפשר להחזיר לאותו סוג אריזה מקורית.

איריס רש: עוד נושא שצריך להתייחס אליו הוא עלויות ההובלה במצב שמדובר במוצרים כבדים.

איריס רש: אני מדברת על מקרים בהם עלות ההובלה סובסדה על-ידי בעל העסק וצריך להתייחס למצב הזה או לתת אפשרות לקזז אותה מהתמורה.

איריס רש: עוד נושא שהוא בעייתי וקשור למוצרי אלקטרוניקה חשמליים למטבח.

איריס רש: יש מצב שבו אם המוצר כבר היה אצל לקוח ולאחר מכן הוא מוחזר, בעצם אוכלוסייה דתית לא יכולה לאחר מכן להשתמש במוצר הזה וכאן מפסידים נתח אוכלוסייה מאוד משמעותי.

איריס רש: הבנתי שיש בעיה לפי הוראות מס הכנסה שלא ניתן לבצע החזר כספי במזומן מקופה רושמת ואז שוב בעל העסק צריך להקים קופה נפרדת.

יצחק קמחי: יכול להיות ששילוב שתי ההצעות, של חברת הכנסת חזן ושל חבר הכנסת פינס, ייתן איזשהו היבט שגם נשנה דפוסי התנהגות במשק מצד אחד וגם הסוחרים טוענים כאן לפגיעה – למרות שאני לא בטוח שכל הטענות שלהם נכונות, אבל בהנחה שחלק מהטענות שלהם נכונות – גם הם יינזקו פחות והגישה הכללית לצרכן או בעד הצרכן מבחינת מדיניות החזרות תשתנה ויחד אתה כל התרבות הצרכנית שלנו בהתאם.

יצחק קמחי: אני חושב שבאמת איזושהי דרך של שילוב של שתי ההצעות הוא המקום היותר טוב מבחינת הצרכן.

אתי בנדלר: אני מאוד חוששת מההיבט הזה כי אינני בטוחה שזה עומד עם עקרונות יסוד חוקתיים במקרה הזה כשלא ניתן להצביע על אי-סימטרייה ביחסים.

אתי בנדלר: יש עוד היבטים, אבל זה ההיבט העיקרי שמאוד מטריד אותי לעניין ואכן העובדה היא שאין בשום מקום בעולם הסדר חוקי שמחייב במקרה כזה או מאפשר במקרה כזה ביטול חוזה, זה לא בכדי אלא זה באמת נובע מהעיקרון הזה של זכויות יסוד של שני הצדדים שיש להגן עליהם.

אתי בנדלר: לכן אני מוכרחה לומר שלפחות כיועצת משפטית של הועדה אני הייתי מציעה בחום רב לשקול להטות את ההצעה שלך לכיוון של חובת גילוי, של שקיפות וחיוב הסוחר לעמוד בעקרונות שהוא הציע.

אתי בנדלר: חובת הגילוי הזו יכולה לבוא לידי ביטוי בשלט, יכולה לבוא לידי ביטוי בחשבונית ויש הרבה מאוד מקומות שמחייבים בחשבונית עצמה לכתוב מה המדיניות.

אופיר פינס-פז: אני גם לא נבהל שלא נחוקק את החוק בכלל.

אופיר פינס-פז: אני לא אדם אובססיבי אבל אני חושב זו נורמה שלא מספיק חשים אותה וחיים אותה.

אופיר פינס-פז: למשל, עניין של מוצרים פגומים.

אופיר פינס-פז: בלי לדעת, לא עשיתי על זה מחקר ולא סטטיסטיקה, אני מוכן להתחייב שכאשר אדם בא ואומר שהמוצר שלו פגום, אומרים לו שיחליף ולא מחזירים לו את הכסף בחזרה למרות שהחוק מחייב זאת.

אופיר פינס-פז: מצד שני אני לא פוסל את ההצעה לאחד את שתי ההצעות.

אופיר פינס-פז: אפשר לעשות דבר הוא הדרגתי ואפשר לראות איך הוא עובד.

אופיר פינס-פז: אני ודאי תומך בהצעה של חברת הכנסת חזן.

אופיר פינס-פז: תהיה מדיניות, אבל השאלה גם איזו מדיניות.

אופיר פינס-פז: אם אני אראה שיש במדיניות הזו באמת דברים מסודרים, כולל למשל את החוקים האחרים שעבור מוצר פגום מחזירים כסף וכן הלאה, נדע ששינינו משהו.

אופיר פינס-פז: לדעתי אז יהיה אינטרס ליותר ויותר חנויות להיכנס לעניין של החזרת כספים כי זה יהיה כדאי להם מבחינה כלכלית.

אופיר פינס-פז: אני לא פוסל שום אפשרות אבל אני מבקש שכולם יחיו על פי אותה מדיניות.

אופיר פינס-פז: נשמעו כאן דברים הגיוניים.

אופיר פינס-פז: בואו נראה אם אפשר לחוקק באופן מושכל ורציני.

אופיר פינס-פז: אם אי אפשר לחוקק את זה עד הסוף אלא משהו שהוא יותר מתון, אפשר לעשות גם משהו יותר מתון.

אופיר פינס-פז: לגבי חוק יסוד, לא בדקתי את הסוגייה הזו אבל אני מציע לבדוק אותה היטב.

אופיר פינס-פז: העניין הזה של סתירת חוק יסוד, אני מניח שהיועצת המשפטית של הוועדה מכירה את הכלל שאומר שמותר לחוקק גם דברים בתנאי שהם סבירים, ראויים, לתכלית ראויה.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שהחוק הזה הוא לא לתכלית בלתי ראויה אלא אני חושב שהוא לתכלית ראויה והוא סביר.

אופיר פינס-פז: צריך לבדוק את זה בצורה מקצועית ולעשות זאת ממש לעומק.

אברהם פורז: בפעם הבאה נדון בשני החוקים ביחד.

אברהם פורז: אחרי שנראה את הדוגמאות הנוהגות במקומות אחרים, נעשה איזשהו צעד של חקיקה.

אברהם פורז: אני רוצה לומר את דעתי.

אברהם פורז: הדבר המינימלי שמתחייב הוא שמדיניות ההחזרות תהיה ברורה והיא חלק מהתחרות בין הסוחרים.

אברהם פורז: אני חושב שמישהו שמוכן לומר שהוא לא שואל שום שאלה ומוכן להחזיר את הכסף בלי להניד עפעף והוא חושב שזה אלמנט שיווקי חשוב – טוב שהצרכנים ידעו על כך.

אברהם פורז: זה דומה מאוד לסימון מחירים.

אברהם פורז: לא אומרים לך איזה מחיר לסמן אבל אומרים לך לסמן.

אברהם פורז: ברגע שהאינפורמציה הזו תגיע אלינו מוקדם ככל האפשר, אני אקבע את המועד לדיון.

אברהם פורז: יש לנו מושב ארוך כי אנחנו יוצאים לפגרה במרץ 2002, כך שאני מבטיח לכם שברגע שהאינפורמציה תגיע לכאן, אני אקבע מועד לדיון.

אברהם פורז: אני מודה לכם.