ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 347, 2001-10-16 15:00

אברהם פורז: "במהלך השנים פותחו במשרד החקלאות 16 זנים חדשים של פירות.

אברהם פורז: זנים אלו אוקלמו בארץ במטרה להרחיב את מגוון הפירות הקיים בארץ".

אברהם פורז: אתם רוצים מאיתנו לפעול לשם תיקון התוספת לחוק והוספת הזנים החדשים.

אברהם פורז: ההסדר החוקי לגבי הזנים החדשים מוגש לוועדת הכלכלה על דעת משרד המשפטים ומשרד התעשיה והמסחר.

אתי בנדלר: מדובר על סמכויות המועצה בעיקר.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אחרת מה יכולה המועצה לעשות עם זן זבוטיקבה?

אברהם פורז: ואם אנחנו לא נאשר את שינוי התוספת, מה יהיה אז המצב?

לאה ורון: זה מובא לידיעת הוועדה ולא לאישור.

תמי מור: זה על מנת שיוכלו לקבוע סטנדרטים לאיכות הפרי, לסימון שלו וכדומה.

אברהם פורז: אנא הסבירו לי, למה יש מדינות האוסרות להכניס פירות טריים לגבולותיהן?

אברהם פורז: בגלל סכנה שיוכנסו זנים חדשים?

רענן בר-נס: בגלל מחלות.

רענן בר-נס: יש נושא של הגנת הצומח.

רענן בר-נס: כל אחד אחראי על התחום שלו, להגן על הצמחים שנמצאים אצלו.

רענן בר-נס: יש מזיקים שאינם קיימים במדינה אחת אך הם קיימים במדינה אחרת.

אברהם פורז: ואז כשמישהו מביא את הפרי עם המזיק הוא מתחיל להתפשט.

תמי מור: ויכול להרוס ענפים שלמים.

ביל שלו: לכן אנחנו מבקשים מתיירים לא להביא פירות מחוץ-לארץ.

אברהם פורז: בארץ לא מקפידים, אבל אני זוכר שכאשר טסתי עם אשתי לנמל התעופה קנדי, היא לקחה מהמטוס תפוח וביקשו ממנה להשליך אותו.

ביל שלו: מחלת ה-Varoa בדבורים הובאה לארץ בדרך כזאת.

ביל שלו: הובאה צנצנת דבש ממקום מסויים והיא הביאה לכאן את המחלה.

רענן בר-נס: יש דוגמא קלאסית לדבר הזה בהיסטוריה שלנו בענף הפקן.

רענן בר-נס: אדם אחד הביא ענף לארץ בשביל לרבות אותו, לעשות ממנו עצים מזן מסויים, והחביא אותו בכיסו.

רענן בר-נס: התהליך הנורמלי בדרך כלל הוא שאדם צריך לבוא, להפקיד אותו בידי הגנת הצומח, הם עושים לו את הבדיקות הוויראליות ובדיקת המזיקים, זה עובר את הבדיקה במשך כמה זמן שצריך, כי בכל ענף זה משהו אחר, ואז הוא מקבל אותו.

רענן בר-נס: אותו אדם הביא ענף אחד, 3 עלים, החביא את הענף בכיסו והביא איתו כנימה צהובה ש"גמרה" את ענף הפקן בארץ.

אברהם פורז: אבל יש עדיין פקן בארץ.

רענן בר-נס: יש עדיין, אבל מסחרית קשה מאוד להתמודד עם זה היום.

רענן בר-נס: העניין הוא די צולע.

רענן בר-נס: כנימה אחת הכניסה את הענף הזה לצרה ענקית.

רענן בר-נס: יש היום מחלה הנקראת "שָרְקָה", שאנחנו נלחמים מלחמת עולם בשביל שלא תבוא לארץ, עושים עבודה קשה מאוד אצל המגדלים שלנו כדי שלא יתפתו לייבא איזה פרי יפה שהם ראו, ואצל האנשים המטיילים בעולם כדי שלא יעשו איזה הרפתקה.

רענן בר-נס: אנחנו אומרים לכולם: אתם רוצים לייבא משהו, תביאו אותו, תפקידו אותו, נבדוק אותו ואם הוא טוב - תקבלו אותו.

אברהם פורז: אבל עד שתבדקו הוא עלול לנבול.

רענן בר-נס: אנחנו יודעים לשמור על זה.

רענן בר-נס: יש לנו את המהלכים לצורך זה.

רענן בר-נס: עכשיו נרתמנו לנושא הזה ברצינות.

רענן בר-נס: כשאתה בא לניו-זילנד כלבים מריחים לך את המזוודות כדי לאתר חומר צמחי.

רענן בר-נס: יש מדינות בהן אתה חותם על הצהרה שלא הבאת איתך חומר צמחי ואוי ואבוי לך ולנשמתך אם תיתפס.

לאה ורון: באוסטרליה לא מאפשרים מעבר של חומר צמחי גם בין המדינות השונות שבתוך אוסטרליה.

רענן בר-נס: אני מרכז את הנושא של חומר הריבוי במועצת הפירות ובכלל במדינת ישראל.

רענן בר-נס: אחת הסכנות הגדולות ביותר היא שנביא מחלות עם ייבוא הרכב.

אברהם פורז: רבותי, אני מברך אתכם על כך שפיתחתם זנים חדשים.

לאה ורון: מי מפתח?

לאה ורון: מפתחים את הזנים בבית דגן?

ביל שלו: לא רק בבית דגן אלא בכל החוות האיזוריות.

רענן בר-נס: בכל מיני ערוצים.

רענן בר-נס: למשל באוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע.

רענן בר-נס: הכל נעשה בשיתוף פעולה של משרד החקלאות, האוניברסיטאות ומועצת הפירות.

רענן בר-נס: יש יהודי יקר, ד"ר קובץ' ---

לאה ורון: הוועדה רצתה לערוך סיור במקום שבו מפתחים זנים חדשים, כמו עגבניות מרובעות וכדומה.

לאה ורון: זה מרתק.

ביל שלו: תיצרו איתנו קשר טלפוני ואנחנו נערוך לכם סיור ונראה לכם.

תמי מור: וגם ללשכה המשפטית של המשרד.

רענן בר-נס: צריך להבין שלא כל הדברים נמצאים במקום אחד.

אתי בנדלר: האם אנחנו נצטרך ללבוש חליפות מיוחדות?

רענן בר-נס: לא.

אברהם פורז: אנחנו מודים לכם ומאשרים, ככל שטעון אישורנו.

אברהם פורז: אנחנו מאשרים שזה הובא לידיעת הוועדה.

תמי מור: האמת היא שזה גם אישור.

ביל שלו: כאשר אנחנו נעשה את זה מסחרי, נבוא שוב לוועדה כדי לבקש היטלים וכדומה.