ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 316, 2001-07-11 15:30

אברהם פורז: אנחנו ניגשים לניסוח דברים טכניים שאינם שנויים במחלוקת ואני מניח שהדבר הזה ייקח לנו כשעה וחצי.

אברהם פורז: כאמור, אנחנו נעבור על הסעיפים האלה כי הם לא נוסחו סופית.

אברהם פורז: לאחר שזה יסתיים נשמח לשמוע מכל חבר כנסת שנמצא פה כל הצעה לגבי איזה סעיף שהוא בחוק, למרות שרובם גמורים.

אברהם פורז: בין הדברים האלה יוכל כמובן גם חבר הכנסת ביבי להעלות את עניינו בעניין הפורנוגרפיה.

אברהם פורז: אני חשבתי שמדובר בשיעורים באנטומיה למבוגרים, אבל אתם גררתם את זה למקומות מאוד רחוקים.

אברהם פורז: אחרי שנסיים את הקטע הזה ובהתאם לתוצאות ההצבעה, חלק מהדברים יהפכו לעמדת הרוב וחלק יהפכו להסתייגויות.

אברהם פורז: יכול להיות שמישהו יטען טענת נושא חדש לגבי איזה עניין ואז חובתנו היא להעביר את זה לוועדת הכנסת.

אברהם פורז: אני מקווה שבתחילת שבוע הבא ייפול הפור באופן סופי וזה יעלה למליאה, ואם יהיה שם קרב, יהיה שם קרב.

אברהם פורז: החוק הזה במידה רבה גם קרוי על שמי כי יש לי הצעת חוק פרטית.

אברהם פורז: אני לא רוצה להיות מזוהה עם חוק שבו יש סעיף שיש בו פגיעה לדעתי קשה מאוד בחופש הדיבור משום שחברי כנסת מתערבים וכופים על גופים רגולטוריים עניין תכני טלוויזיה.

אברהם פורז: אני לא רוצה להיות מזוהה עם זה.

אברהם פורז: אם זה קורה שלא באשמתי, אני מצטער על זה, אני יכול לצעוק על זה, אני יכול להצביע נגד זה, אבל אין לי יד בזה, אבל אני לא רוצה להיות מזוהה עם זה.

ראובן ריבלין: חברים, בואו נגמור את החוק שהוא החוק העיקרי שבא לקבוע את כל כללי המשחק בנושא התקשורת והתחרות בה לעשור, אם לא למאה השנים הבאות.

ראובן ריבלין: בואו נסיים את כל מלאכתנו ונברך ונאמר תם ולא נשלם ואז נגיע לדברים שבעיני רבים הם דגל שצריך להיאחז בו ונכריע ונחליט בו.

ראובן ריבלין: אחר-כך כל אחד מבחינת הפרוצדורות הנתונות לו על-פי תקנון הכנסת יעשה מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: היושב-ראש יפסיק את הישיבות, חברי הכנסת יגישו הסתייגות, אלה ילכו לבג"ץ, אלה ילכו לבד"ץ, כל אחד ילך לאן שהוא רוצה ודורית ענבר בראש המועצה תחליט מה שהיא רוצה.

מיכאל איתן: אין לנו שום מניעה שהישיבה עכשיו בדיון הזה בעובדה שיש בינינו מחלוקת ואנחנו נחפש דרך לפתור אותה אבל בינתיים הוועדה יכולה להמשיך בחקיקה כאשר תלויה ועומדת הודעתך והודעתם של אחרים שלגביהם תובא להצבעה ההסתייגות הזו במטרה להפוך אותה חלק מהחלטת הוועדה, ואם היא לא תיפול כהחלטת ועדה – להביא אותה למליאה להצבעה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, האם אפשר לקבל החלטה שההצבעה על סעיף הפורנוגרפיה תתקיים, אם אתה טוען נושא חדש.

אברהם פורז: בטרם יצאנו להפסקת הצהרים היינו בעניין הזה של שתי חמישיות של ערוצים.

בני איינהורן: אם חברות הכבלים או הגורם המשדר היה יכול להיות שותף ברמה מסוימת מינימליסטית, ברמת משקיע פיננסי עד 24 אחוזים, בלי השפעה על התוכן, בלי השפעה על כל הדברים האלה, עצם זה שאנחנו נכנסים בשותפות בערוץ היה מאפשר לגורמים פיננסיים להשלים מימון והיו קמים הרבה יותר ערוצים מקומיים.

בני איינהורן: היום במניין שתי חמישיות, אחזקה של אחוז כמו אחזקה של מאה אחוז.

בני איינהורן: כלומר, כל נגיעה שלי בערוץ נספרת.

בני איינהורן: אפשר להגביל את זה גם בכמות נוספת, אבל אחזקה פיננסית נמוכה תעודד הקמת ערוצים ישראליים עצמיים נוספים ואני חושב שזה האינטרס של כולם.

דוידה לחמן-מסר: הם באים ואומרים על השלוש חמישיות של האחרים שהם נורא מסכנים ולכן תנו לנו לעזור במימון כדי שאנחנו נביא אותם לכאן.

דוידה לחמן-מסר: אני אומרת שיש כסף במדינת ישראל והכסף נמצא באותם מקומות רגילים של נותני אשראי.

דוידה לחמן-מסר: אם הערוץ הזה יהיה כלכלי, יהיו לו מקורות אשראי.

דוידה לחמן-מסר: הקשר הזה והחיבור בשלושת החמישיות הם שטח לתחרות.

דורית ענבר: אני חושבת שהשתתפות של חברות הכבלים בבעלות בערוצים היא השתתפות מאוד חשובה, אני חושבת שההשתתפות שלהם היא מאוד קונסטרוקטיבית, אני חושבת שזה חשוב מה שמעודדים את התעשייה הזאת, שמממנים את התעשייה הזאת אבל בהחלט אני חושבת שארבעים אחוז זה מספיק.

חיים מנור: מבחינתנו כמפיקים, לא כמפיקי ערוצים, ברגע שיש מפיקי ערוצים, הם חילקו את הערוצים למקורבים, ואת זה אני אומר בפה מלא.

חיים מנור: אם ניקח את ויוה, שם עשו עכשיו הפקת מקור, הם קיבלו מהכבלים שלושים אלף דולר לפרק והם הפיקו כל פרק ב24- אלף דולר, כך ש6,000- דולר לפרק שמו בכיס.

חיים מנור: מי שסבל היו התסריטאים והשחקנים.

מיכאל קליינר: אם אני מראש אתחייב בחוק שבעוד שנה אם אף אחד לא ניגש ואם אף אחד לא מבקש ערוצי תוכן, אתה אז תוכל לקבל 25 אחוזים, ואז אני יוצר לך תמריץ מלאכותי לא לקחת ערוצים.

מיכאל קליינר: אני מעדיף להיות בסיטואציה אפילו כמו שאומרת דידי.

מיכאל קליינר: היא אומרת שאנחנו לא יודעים ויכול להיות שבאמת האינטרס שלך ככבלים יהיה לעודד חברות שיעבדו אתך ושיפנו רק אליך ותן להם הלוואה.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, לסיכום הדבר, במחשבה שנייה, אחרי הרבה היסוסים, אני אומר שיכול להיות שצריך לחכות עם זה.

אברהם פורז: אנחנו מנסים כאן להכריח את חברות הכבלים לתת לעוד פרחים לפרוח שלא בערוגה שלהם, פרחים שיהיו לגמרי לגמרי עצמאיים.

אברהם פורז: ברגע שהוא נכנס גם ב25- אחוז, אף פרח שאיננו קשור אתו במישרין או בעקיפין לא יצמח וזה נותן שליטה מוגזמת.

אברהם פורז: לדעתי התמהיל הוא בסופו של דבר נכון ואם אתם שואלים את דעתי, הסידור הזה של שתי חמישיות הוא ראוי, מאוזן והוא הרבה יותר לטובת הכבלים ממה שזה נראה.

אורי אולניק: (ד) המועצה רשאית לקבוע בכללים הגבלות על מספר הערוצים המשותפים המופקים בידי מפיק ערוץ, לבדו או ביחד עם אחרים, לרבות הגבלות כאמור על מי שמחזיק באמצעי שליטה במפיק ערוץ.

אורי אולניק: (ה) בסעיף זה – "בעל רשיון לשידורים" – כהגדרתו בסעיף 1, למעט בעל רשיון מיוחד לשידורי כבלים.

אורי אולניק: "הפקה" – לרבות הפקה, רכישה ועריכה של משדרים לערוץ, הפקת קטעי קישור וכן ביצוע הפעולות הכרוכות בהבאתו של ערוץ לשידור.

אורי אולניק: "ערוץ עצמי" – ערוץ המשודר על ידי בעל רשיון לשידורים, המופק בעיקר עבור הציבור בישראל או חלק ממנו, למעט ערוץ של בעל רשיון מיוחד לשידורי כבלים, ערוץ המשדר לפי הוראות סעיף 6כא(א), ערוץ קהילתי, ערוץ מקומי, ערוץ שהפקתו עבור הציבור בישראל מתבטאת בהוספת תרגום, דיבוב או קדימונים בלבד, ערוץ מידע או ערוץ אחר שקבעה המועצה לעניין זה.

אורי אולניק: "ערוץ משותף" – ערוץ עצמי המשודר על ידי יותר מבעל רשיון לשידורים אחד או ערוץ עצמי המשודר למחצית או יותר מכלל המנויים של כלל בעלי הרשיונות לשידורים.

בני איינהורן: הסעיף הזה ממשיך סיטואציה ואני אומר מה בעצם עומד מאחורי ערוץ משותף.

בני איינהורן: כל ערוץ שאני משדר, אוטומטית אני מעביר לצד השני.

בני איינהורן: זה כמו שיגידו ל"ידיעות אחרונות", אלף אלפי הבדלות, שאנחנו עכשיו מקימים עיתון חדש וכל חומר המערכת שמגיע אליך, כמו שזה תעביר אליי.

בני איינהורן: כל ערוץ שאצלי, אני חייב לתת להם אותו במחיר עלות.

אברהם פורז: מר איינהורן, אני חושב שיש לך הישג היסטורי.

אברהם פורז: אני חושב שהשגתם הישג מהמדינה מול התביעה הבסיסית הראשונית שלה.

אתי בנדלר: מדובר בפעולות במקרקעין ציבוריים ובקשר לזה סעיף 21א החדש או 6כח לחוק העיקרי אומר שתוכניתו של בעל רשיון להנחת הרשת בקרקע ציבורית טעונה אישור של הוועדה המקומית לתכנון ובנייה שבמרחב התכנון שלה מיועדת הנחת הרשת, מדברת על פרוצדורה מאוד קצרה לקבלת האישור ובסעיף קטן (ד) אומרת שאישור לפי סעיף זה כמוהו כהיתר שניתן כדין לפי חוק התכנון והבנייה.

אתי בנדלר: הסעיף הזה היה ממוקם בפרק אחר שדיבר רק על רשת כבלים ועכשיו העבירו אותו לפרק כללי של פעולות במקרקעין ציבוריים ומכוח זה שהוחלף המינוח רשת כבלים ברשת, בעצם ההוראה אומרת שכל פעולה במקרקעין ציבוריים של הנחת רשת וכיוצא בזה , הפרוצדורה לקבלת אישור היא פרוצדורה מאוד קצרה שמחליפה את הפרוצדורה לפי חוק התכנון והבנייה ויראו את זה כקבלת היתר.

אתי בנדלר: הפועל היוצא של זה הוא שבניית מבנים, בניית אנטנות ענקיות וכיוצא בזה, יוצא שהן פטורות מקבלת היתר בנייה לפי חוק התכנון והבניה.

אתי בנדלר: אי לכך פניתי למשרד התקשורת, ללשכה המשפטית, וביקשתי מהם שיביאו לוועדה איזושהי הצעה לתקן את התוצאה שנגרמה כתוצאה מכך, כי אני הנחתי שלא זו הייתה הכוונה, והייתה הצעה שייאמר בסעיף הזה שהוראות סעיף זה לא יחולו על מבנים עיליים ואנטנות המשמשות לשידור.

קריאה: יש הרבה בעלי רשיונות מיוחדים או אחד שיש לו חמישה רשיונות מיוחדים, הוא יעשה כאן תרגיל ויעביר חמישה כאלה בלי חובות של הפקות מקור.

אברהם פורז: אני הייתי מציע סעיף, ואני לא יודע איפה למקם אותו, שהיה שמישהו קיבל רשיון יותר מערוץ אחד, תהיה המועצה רשאית, אם תמצא לנכון, להטיל עליו חובת הפקת מקור.

אברהם פורז: תנסו למצוא אכסניה לסעיף הזה.

אברהם פורז: אם המועצה נותנת יותר מאשר רשיון אחד, היא רשאית, לא חייבת, לקבוע חובת הפקות מקור, אם מצאה לנכון לעשות זאת.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, סוכם שבמקביל תתקיים פגישה בהשתתפות שר האוצר והממשלה תציע איזושהי הצעה.

מיכאל איתן: לכן בניסוח מה שנאמר הם ביקשו שאני אסכים שיתווסף שר האוצר במקום ראש-הממשלה.

מיכאל איתן: כלומר, התוכנית תעובד על-ידי ראש-הממשלה ושר האוצר.

אברהם פורז: עיצומים כספיים.

אברהם פורז: לאור השינוי שהציע משרד התקשורת, הרשיונות לשידורי טלוויזיה ניתנים לא על-ידי השר אלא על-ידי המועצה.

אברהם פורז: על-מנת שלא ייווצר שום ספק צריך לומר שהמועצה תיתן ויושב-ראש המועצה תחתום בשם המועצה.

אברהם פורז: אני מציע שתבדקו איפה למקם את זה.

אברהם פורז: אם יש לכם כבר מקום, עוד יותר טוב.

אורי אולניק: בדבר אותו שיתוף פעולה, אני רוצה להסביר את הנחיצות שקיימת היום בשני סעיפים שהם הוראת שעה והם קשורים לסעיף הבעלויות הצולבות.

אורי אולניק: אנחנו תכף ניגע ונדון באופן פרטני בסעיף הבעלויות הצולבות, אבל הייתי רוצה גם להתייחס לסעיפי הוראת השעה.

אורי אולניק: אין זה סוד שבנקודת הזמן הזו שוק התקשורת הישראלי נמצא בנקודת שבר אמיתית ואני מדבר על נקודת שבר כי מצד אחד יש לנו משבר לא פשוט בשוק התקשורת העולמי בכלל והדבר מחלחל אלינו, ומצד שני יש לנו פה גם מצב שהרבה חברות היום נמצאות בקשיים לא פשוטים והתחרות בתחום מאוד חשוב, בתחום התקשורת הנייחת למול חברת בזק, נראית אתגר מאוד משמעותי לשוק התקשורת הישראלי.

אורי אולניק: הסעיף של הוראת השעה שאנחנו מציעים כאן הוא איננו הסדר קבע אלא הוראת שעה שנראית נכונה ונחוצה באמת באותה נקודת זמן של ערב פתיחת התחרות בתחום התקשורת הנייחת.

אורי אולניק: רבותיי, אני אומר בפירוש שיש קשר בל ינותק בין תחום השידורים לבין תחום התקשורת ככל שהדבר נוגע לפיתוח שירותי תקשורת על גבי רשת הכבלים.

אורי אולניק: מצד אחד אנחנו נמצאים בשלב קריטי לפני ולקראת פתיחת תחום הטלפוניה לתחרות ולקראת הכנסה של טכנולוגיות תקשורתיות חדשות ומצד שני רבותיי לאור המצב כאן, ברור שהחברות הפועלות בתחום מושפעות מהשפל הקשה בתחומי התקשורת ומצבן הכספי הקשה מסביר זאת באופן מוחשי ביותר.

אורי אולניק: בשלב הקריטי הזה אנחנו סבורים שעלינו לעשות מאמצים רבים לאפשר לחברות הכבלים, המועמדות הטבעיות והזמינות ביותר לתחרות בבזק, להשקיע מכיסן את הון העתק הדרוש כדי להיערך ולהתכונן לתחרות בתחום התקשורת בכלל ובשוק הטלפוניה הנייחת והאינטרנט המהיר בכל.

אורי אולניק: משרד התקשורת שהיה תמיד חלוץ התחרות ופתיחת השווקים לתחרות, גם כיום, בזמנים קשים ביותר, עדיין אנחנו מאמינים בתחרות ובקידומה אלא שלעתים יש מצבים בהם כדי לקדם תחרות בתחום המאוד חשוב של טלפוניה, תחרות בחברת בזק, צריך לאפשר שיתוף פעולה למי שהיו עד אתמול מתחרים או מתחרים פוטנציאלים.

אורי אולניק: אני מאמין שזהו המקרה שלפנינו.

אורי אולניק: דרושה לנו הוראת שעה לתקופה קצובה ותחומה לפיה ניתן יהיה לזכייני הכבלים לשתף פעולה זה עם זה כדי לייעל ולהוזיל את עלויות רכש התוכן הזר ומאידך כדי שההשקעות הדרושות לכניסת חברות הכבלים לתחרות בבזק וטלפוניה יוכלו להתפזר על פני כמה גופים כלכליים.

אורי אולניק: הסעיף המוצע בהוראת השעה מאפשר לשר ולמועצה להתיר לבעלי הרשיונות הכלליים לפעול באמצעות אותו תאגיד במשותף לתקופה של שמונה שנים באמצעות רשיון כללי אחד לשידורים ובכפוף להוראות שאנחנו תכף נקריא אותן ונדון בהן אחת לאחת.

אורי אולניק: בצד ההוראה הזאת אני רואה לנכון להבהיר שההסדר המוצע פה אינו מייתר את הדיון שכבר התחיל ונדון בפני הממונה על ההגבלים העסקיים בכל הקשור לשיתוף הפעולה בין חברות הכבלים כאשר ידוע שהוגשה בקשת מיזוג על-ידי חברות הכבלים לממונה וגם למועצה לשידורי כבלים, וההסדר הזה, מי מבין חברי הכנסת שמכיר את הסדר ICP שהושג בשעתו בשנת 1996, אנחנו מציעים כאן, נוכח האתגר העצום וההשקעות של מאות מיליוני הדולרים הנדרשים מחברות הכבלים לעבור לעידן החדש ולפיתוח שירותי תקשורת חדשים על גבי רשת הכבלים את האפשרות לשתף פעולה בתחום התוכן.

אורי אולניק: אין ספק שמדובר בסוגייה שהייתי אומר שרבים כבר כתבו עליה, רבים כבר הביעו דעות עליה, אבל אנחנו במשרד התקשורת סבורים שבנקודת הזמן הזאת שיתוף הפעולה הזה הוא חיוני ודרוש לשם פיתוח שירותי תקשורת שונים.

אורי אולניק: אני רואה לנכון לציין שמבלי שחברות הכבלים יפעלו על גבי תשתית אחת במשותף, תשתית ארצית, אוניברסלית, אין ספק שבבואנו לקבוע את היקף פעילותן של חברות הכבלים – ואני אומר את זה כדי שלא יהיה ספק בדבר הזה – אנחנו רוצים תחרות מבחינת חברות הכבלים מדן ועד אילת.

אורי אולניק: אנחנו רוצים שהתחרות באינטרנט המהיר לא תהיה רק בתל-אביב ולא תהיה רק בחיפה אלא היא תגיע לכל קצווי הארץ.

אורי אולניק: על מנת שנגיע למצב הזה שתהיה לנו פה רשת כבלים משודרגת דיגיטלית שיכולה להחליף טכנולוגיות רחבות פס משוכללות, יש היום את החיוניות לבוא לקראת חברות הכבלים ועל כן בא הסעיף הזה, גם כדי להקל בשיתוף הפעולה בתחום התוכן שמשליך על היכולת להתמודד באתגר העצום בתחום התקשורת.

אורי אולניק: בתחום התשתית ייתן הממונה את החלטתו בתחום המיזוג ואנחנו לא מתערבים בהחלטה זאת.

אורי אולניק: עד כאן אלה היו דברי הסבר כלליים ביותר ואני מציע שנקרא את סעיף הבעלויות הצולבות בין שתי הוראות השעה כאשר בסעיף הבעלויות הצולבות יש שתי הוראות שעה.

אורי אולניק: מבחינת החוק סעיף הבעלויות הצולבות משתלב בסעיף 6ח4 לחוק ואני נותן למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, גברת דוידה לחמן-מסר, להציג את סעיף הבעלויות.

דוידה לחמן-מסר: המגבלות הן שאסור לך לשלוט או להחזיק בלמעלה מ24- אחוזים בתאגיד.

דוידה לחמן-מסר: זאת אומרת עד 24 אחוז מותר יהיה להחזיק.

דוידה לחמן-מסר: זאת מגבלה במובן הזה והיא באה בכל-זאת גם לענות לדברים שדיברו כאן כולם שגם עיתונים רואים את עצמם משולבים בתחום התקשורת.

דוידה לחמן-מסר: אם אתה שולט בעיתון, אתה יכול להיות משקיע פיננסי רציני אבל לא שולט.

דוידה לחמן-מסר: זה העיקרון.

דוידה לחמן-מסר: בשום מקרה לא אמרו לך אאוט טוטאלי.

דוידה לחמן-מסר: סעיף קטן (3)(א) ו-(3)(ב) שלפניכם עוסק בשאלה המעניינת של בעלי מניות בעיתון שרוצים להחזיק בחברה.

דוידה לחמן-מסר: זאת אומרת, הם מדלגים, הם לא מחזיקים דרך העיתון אלא הם מחזיקים כבעלי מניות.

דוידה לחמן-מסר: למשל, אני ומר אולניק, אם הוא יחליט לשתף אתי פעולה, אנחנו מחזיקים במספר מניות בעיתון מסוים ואנחנו מחזיקים באותו שיעור בלמעלה מ24- אחוז ביחד, למרות שאנחנו לא שותפים – הוא 12 אחוז ואני 12 אחוז – הרי שיחד לא נוכל להיות בעלי שליטה ולא נוכל להחזיק מעל 24 אחוזים.

דוידה לחמן-מסר: חל כאן אותו עיקרון.

דוידה לחמן-מסר: הייתה לנו בעיה והשר ביקש שניקח לתשומת לבנו, בעיה של דברים קיימים והדברים שקיימים הם תאגיד – וצריך לדבר על זה – שכל בעלי מניותיו מחזיקים בשני עיתונים בתאגיד אחד וזו בעיה קיימת והיא נוצרה מאחר שלא היו מגבלות בחוק הקודם.

דוידה לחמן-מסר: לכן, לאור דברי השר ולאור הדברים האחרים, למרות שהזיכיון פג, חשבנו שנכון יהיה להתייחס גם לסיטואציה הזאת.

דוידה לחמן-מסר: כאשר כלל בעלי המניות בשני העיתונים מחזיקים ביחד בתאגיד שהוא בעל רשיון לשידורי תוכן, אז מותר להם לעלות קצת מעל ה24- ולהגיע ל33- אחוזים ובלבד שלא ישלטו בתאגיד.

דוידה לחמן-מסר: המגבלות שהשר יקבע, אם הוא יתיר למי שמחזיק ושולט בלווין להחזיק גם בשידורים על פני תשתית בזק, או אז המגבלות יבואו לכאן, יידונו כאן והן טעונות אישור הוועדה הזאת.

דוידה לחמן-מסר: סעיף קטן (5) מגדיר מהו עיתון.

דוידה לחמן-מסר: סעיף קטן (ב) הוא הוראת המעבר שבאה לגשר עם הדברים שדיבר עליהם המנכ"ל ובעצם אומר כך: יש לנו היום בעיקרון שלושה בלי זיכיונות לשידורי כבלים כאשר באחד מהם מתקיימות המגבלות האמורות בסעיף זה.

דוידה לחמן-מסר: אם אותו בעל זיכיון בוחר בדרך של שיתוף הפעולה באמצעות תאגיד נפרד ומתקבלים כל האישורים הדרושים לפי כל דין, או אז הוא כבר לא יהיה שם בעל שליטה אלא מחזיק שם ב33- אחוזים.

דוידה לחמן-מסר: השאלה שהתעוררה, ונדרשנו לטפל בסעיף קטן (ב), היא מה יקרה אם לא מסתדר שיתוף הפעולה או הוא בוחר לפעול באופן עצמאי, האם בשל כך הוא יצטרך למכור את כל אחזקותיו בכבלים, בגלל שמדובר כאן בבעלי מניות ששולטים בשני עיתונים.

דוידה לחמן-מסר: ההכרעה שנפלה לעניין זה היא שתינתן לו תקופת מעבר שזהה לתקופת המעבר של שיתוף הפעולה, דהיינו אותן שמונה שנים.

דוידה לחמן-מסר: אמר המנכ"ל שזו הייתה הקביעה.

דוידה לחמן-מסר: שמונה שנים אם הוא בוחר להישאר בעל זיכיון נפרד, שמונה שנים מעבר.

דוידה לחמן-מסר: זאת נשמעת תקופה ארוכה, אבל למעשה זה מגלם את סוף תקופת הזיכיון פלוס מספר שנים נוספות להסתגלות.

אורי אולניק: באופן כללי הוראת השעה של נתח השוק אומרת כך: בתום התקופה של שיתוף הפעולה, והיה והתאגיד המשותף הזה יחזור למבנה הבעלויות הנוכחי, ומאחר שאחד מבעלי הזיכיון יש בו אחזקות העוברות את הסעיף שדן בבעלויות הצולבות, ראינו לנכון לקבוע כאן הוראה מיוחדת שאומרת שבמידה ונתח השוק של אותו תאגיד איננו עולה על שליש מציבור המנויים, אזי סעיף הבעלויות הצולבות איננו חל בהתקיים אחד מאלה, ואני אקריא את הנוסח.

מוריאל מטלון: אומרים לי חבריי ששנה זה לא ריאלי ולכן אנחנו נציע שלוש שנים.

אורי אולניק: 2.

אורי אולניק: תאגיד שבעל רשיון אחר מחזיק בו בסוג כלשהו של אמצעי שליטה או שהוא מחזיק בסוג כלשהו של אמצעי שליטה בבעל רשיון אחר לשידורים ובעיתון.

אורי אולניק: 3.

אורי אולניק: הוא תאגיד שמי ששולט בו או מחזיק בו בלמעלה מ24- אחוז מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, הוא עיתון או שהוא תאגיד שמי שמחזיק בו ב24- אחוז מאמצעי שליטה מסוג כלשהו, או שהוא בעל שליטה והוא מחזיק גם ב24- אחוז מאמצעי שליטה מסוג כלשהו, או שהוא שולט בעיתון.

אורי אולניק: (א) החזיקו שניים או יותר במצטבר בלמעלה מ24- אחוז מאמצעי השליטה מסוג כלשהו בעיתון אחד, לא יהיו בעלי שליטה בתאגיד המבקש ולא יעלו סך כל אחזקותיהם המצרפיות בתאגיד מעל 24 אחוז מסוג כלשהו של אמצעי שליטה בו.

אורי אולניק: (ב) החזיקו שניים או יותר במצטבר בלמעלה מ24- אחוז מאמצעי שליטה מסוג כלשהו בעיתונים שונים, לא יהיו בעלי שליטה בתאגיד המבקש ולא יעלו סך כל אחזקותיהם המצרפיות בתאגיד מעל שליש מסוג כלשהו של אמצעי שליטה בו.

אורי אולניק: התקיים במי מהמחזיקים באמצעי שליטה בעיתונים שונים גם האמור בפסקה 3(א) לעיל, תחול על אחזקותיהם המצרפיות המגבלה האמורה בפסקה זו בלבד.

אורי אולניק: 4.

אורי אולניק: הוא תאגיד אשר בעל עניין בו, הוא גם בעל עניין בתאגיד אחר שקיבל רשיון כללי לשידורי כבלים או מי שמחזיק בו בלמעלה מ24- אחוז מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, הוא גם מחזיק בלמעלה מ24- אחוז מסוג כלשהו של אמצעי שליטה בתאגיד שקיבל רשיון לשידורי לווין, אלא אם קבע השר בהסכמת המועצה כי יש בכך כדי להועיל לתחרות בתחום השידורים ולמגוון היצע השידורים למנויים והכל בהתאם להוראות, לתנאים ולמגבלות שיקבע השר בתקנות או ברשיון ולאחר שהתייעץ במועצה ובאישור הוועדה.

אורי אולניק: 5.

אורי אולניק: בסעיף זה עיתון, עיתון יומי המופץ במרבית רחבי המדינה וכן כל אדם שהוא המוציא לאור של עיתון.

אורי אולניק: על אף האמור בסעיף זה יהיה רשאי כל מי שהיה בעל אמצעי שליטה ובעל זיכיון לשידורי כבלים ביום תחילתו של חוק זה או בעל זיכיון או חברה בעלת זיקה לו שבחרו לפעול כאמור בסעיף 6יב4 להחזיק אמצעי שליטה בתאגיד שקיבל רשיון לשידורי כבלים באותו שידור של אמצעי שליטה שהיה לו בבעל הזיכיון לשידורי כבלים וזאת לתקופה של עד תום שמונה שנים מיום תחילתו של חוק זה.

אורי אולניק: א.

אורי אולניק: מספר מנוייו של בעל הרשיון האמור אינו עולה בכל עת על שליש ממנוייהם של כל בעלי הרשיונות הכלליים לשידורי כבלים וקיימים זולתו לפחות שני בעלי רשיונות לשידורים הפועלים בנפרד ממנו ומתחרים בו ואשר יכולים לפעול ברחבי הארץ ונתח השוק של כל אחד מהם עולה על עשרים אחוז ממנוייהם של כל בעלי הרשיונות הכלליים לשידורי כבלים.

אורי אולניק: ב.

אורי אולניק: קיים בעל רשיון לשידורים שאינו בעל רשיון כללי לשידורי כבלים שמספר מנוייו שליש לפחות ממנוייהם של כל בעלי הרשיונות לשידורים ובלבד שמספר מנוייו של בעל הרשיון הנשלט אינו עולה בכל עת על מחצית מכלל מנויי הטלוויזיה בכבלים וקיימים זולתו לפחות שני בעלי רשיונות לשידורים הפועלים בנפרד ממנו ומתחרים בו ואשר יכולים לפעול ברחבי הארץ ונתח השוק של כל אחד מהם עולה על עשרים אחוז במנוייהם של כל בעלי הרשיונות הכלליים לשידורי כבלים.

אורי אולניק: אישור כאמור יינתן בכפוף לכך שנקבעו בו בהסכמת הממונה על ההגבלים העסקיים תנאים והוראות לאכיפת התנאים האמורים, לרבות בדבר הסדרים הנוגעים לאחזקות עודפות.

אורי אולניק: בסעיף זה בעל רשיון לשידורים, בעל רשיון לשידורים המציע שידורי טלוויזיה במתכונת רב ערוצית למנויים אשר אינם מתן שידורים לפי דרישה בלבד ולמעט בעל רשיון מיוחד לשידורי כבלים.

דוידה לחמן-מסר: הסיכום שהתקבל ומונח בפניכם אומר שבכל מקרה הנושא יבוא לדיון חוזר בוועדה זאת, בהרכב אחר או בהרכב זהה, בעוד שמונה שנים והתנאי לקיומו של הדיון הזה יהיה שהשר והמועצה אכן יחשבו שראוי לעשות כן ובלבד שהתקיימו תנאים אובייקטיביים שהוצגו יחד עם הממונה המצביעים על קיומה של תחרות.

אורי אולניק: א.

אורי אולניק: בעלי זיכיון, כולם או מי מהם, או חברות בעלות זיקה להם, אשר פנו בבקשה לקבל רשיונות כלליים לשידורי כבלים, רשאים לפנות לשר ולמועצה בבקשה שיאושר להם לפעול בשיתוף פעולה בתחומים ובנושאים הנוגעים לפעולתו של בעל רשיון כללי לשידורי כבלים ולתקופה אחת שיקבעו השר והמועצה שלא תעלה על שמונה שנים והכל אם שוכנעו כי הדבר דרוש לשם קידום התחרות בתחום התקשורת או מטעמים של טובת הציבור.

אורי אולניק: ג.

אורי אולניק: השר והמועצה רשאים ליתן את אישורם לשיתוף פעולה כאמור בסעיף קטן (א) שיבוצע באמצעות תאגיד אחר (להלן – התאגיד האחר) ובלבד שהוגשו בקשות לרשיונות כלליים לשידורי כבלים כאמור בסעיף קטן (א) ושהתאגיד האחר הגיש בקשה לקבלת רשיון כללי לשידורי כבלים לתקופת האישור, הכל לפי חוק זה.

אורי אולניק: בין המחזיקים באמצעי השליטה בתאגיד האחר יכול שיהיו גם מי שהיו בעלי זיכיון, כולם או חלקם, או חברות בעלות זיקה להם, או מי החזיקו אמצעי שליטה בבעלי זיכיון ביום תחילתו של חוק זה והוראות סעיף 6ח4(א)(3)(ב) לעניין מגבלות על אחזקת אמצעי שליטה או שליטה בתאגיד יחולו לגבי התאגיד האחר בלבד.

אורי אולניק: לעניין סעיף זה לא יראו ברשיונות הכלליים לשידורי כבלים שניתנו למי מהמחזיקים באמצעי השליטה בתאגיד האחר כרשיונות כלליים לשידורי כבלים המפירים את המגבלות הקבועות בסעיף 6ח4.

אורי אולניק: בסעיף קטן זה שליטה, כהגדרתה בחוק הבנקאות רישוי התשמ"א1981-.

אורי אולניק: השר והמועצה רשאים ליתן מעת לעת הוראות ברשיונות שניתנו לפי סעיף זה הנדרשים לשם ביצוע.

שלמה לירן: לכן אנחנו מבקשים שבסעיף (א) יהיה סעיף (א)(1) שאומר שיתוף פעולה כאמור בסעיף קטן (א) יכול שיהיה עם בעל רשיון לשידורי לווין.

בני איינהורן: באופן עקרוני החוק הזה או התהליך הזה היה צריך לגרום לכך שאנחנו נכנסים לתקשורת בתהליך של מיזוג.

בני איינהורן: כל השחקנים במדינה ידועים, יודעים שאנחנו הולכים לתחרות מול בזק, יודעים שאנחנו מונופול אזורי ולא מתחרים בינינו, יודעים שאנחנו פועלים מתוקף הסדרים כובלים ובעצם אנחנו פועלים עם לוח משדרים ארצי, יודעים שבשביל לעזור ללווין לפני חודש העברנו את התקנות שהכנסנו או הכנסת אישרה לבזק להיכנס עד כדי חמישים אחוזים.

בני איינהורן: כלומר, כל תמונת המצב בתקשורת ובשידורים ידועה.

בני איינהורן: אלה בגדול שני גופים עם קשרים כאלה ואחרים שהם נערכים אחד מול השני בשידורים ואחד מול השני בתחום התקשורת.

בני איינהורן: מסיבות כאלה ואחרות לא היו מוכנים ללכת אתנו לתהליך שנקרא מיזוג למרות שמקצה לקצה בוועדה הזאת אתם יודעים שרוב ניכר של חברי הכנסת הסכימו שיהיה כאן מיזוג מוחלט והיו מוכנים לתמוך בי עד הסוף בדבר הזה אבל אנחנו בעצמנו הורדנו את הדבר הזה ואנחנו לא מגישים אותו לפי מחויבות שלנו לשר כדי שלא יעבור כאן

בני איינהורן: מיזוג למרות שהיה כאן רוב מוחלט לדבר הזה.

בני איינהורן: לכן הלכנו במשך לילות ובנינו איזשהו מרקם עדין של ניסוחים שמכניס אותנו לתהליך.

בני איינהורן: הסעיף כפי שהקריא מנכ"ל משרד התקשורת הוא סעיף של שיתוף פעולה שמכניס אותי לתחילתה של דרך.

בני איינהורן: אני רוצה שכולנו נבין את זה.

בני איינהורן: אני מגיש בקשה שכבר הגשתי אותה, הממונה על ההגבלים ייתן לי פטור זמני, אני הולך אתו עכשיו לבית-הדין לקבל את האישור להסדר, הלווין ובזק יטענו ויעמדו שם שעות רבות, תהליך שייקח שנה-שנתיים, אני לא אדע אם אני אאושר או לא אאושר כאשר כל מה שכתוב כאן כפוף לבית-הדין להגבלים.

אורי אולניק: אני אומר עוד פעם, ההקשר של העניין הזה לתוך הסעיף הזה שהסברתי את מטרתו, הוא פשוט לא רלוונטי.

אברהם פורז: מעבר לזה, הבנתי המשפטית, ותקנו אותי אם אני טועה, אני חושב שאין מניעה לביצוע פעולה כזו אם הממונה על ההגבלים חושב שהיא איננה הגבל עסקי בישראל.

אברהם פורז: יש פה עוד כמה שחקנים כי מה עם הרשות השנייה ושני הערוצים המסחריים שלה?

אברהם פורז: מה עם רשות השידור?

אברהם פורז: מה עם הטלוויזיה החינוכית?

אברהם פורז: כאן יהיה קרטל מולם?

אברהם פורז: גם זה לא הגיוני.

ראובן ריבלין: לפני מספר שבועות רשמתי לעצמי את הצהרתם של הכבלים כפי שבאה לידי ביטוי מפי נציגם הבכיר שאם חוק הבזק יעבור, נושא ההסכם אליו הגיעו של YES שאתם שותפים לו יתבטל.

ראובן ריבלין: אני מדבר על ההסכם אליו הגיעו בו ישנם חמישה ימים שמאפשרים לכבלים.

ראובן ריבלין: אני רשמתי את הדברים לפניי ואני מקווה שהם יכובדו ככתבם וכלשונם כי ההבטחה לא הייתה בכתב.

בני איינהורן: לפני כמה ימים הודענו ללווין שלא יעלה על הדעת שהוא ינסה במסגרת החקיקה לקחת את התיול מאתנו.

ראובן ריבלין: אני מצפה שמיד עם אישורו של החוק אתם תקיימו את מה שהבטחתם לי.

ראובן ריבלין: תודה רבה, זו הצהרתי.

אורי אולניק: חברת בזק הגישה לנו בקשה נוספת והיא נוגעת למתן יותר ודאות מבחינתה של חברת בזק בבקשות שהיא מגישה לשר התקשורת לתת ללקוחות של חברת בזק סלי תעריפים.

אורי אולניק: כשאנחנו מדברים על סלי תעריפים, צריך להסביר למה הכוונה.

אורי אולניק: יש היום בחוק בסעיף 15(א) אפשרות לחברת בזק להגיש לשר התקשורת בקשה למה שאנחנו קוראים סל תעריפים חליפי.

אורי אולניק: מדובר על מצב שנניח חברת בזק מחויבת בשיחה מקומית בכל הארץ בתעריף מסוים אבל היא מעונינת לצאת באיזשהו מבצע אחר, לפנות ללקוחות ולומר שבמקום התעריף האחיד, יהיה סל אחר.

אורי אולניק: נניח שיחה לאזור חיוג – כל אחד יבחר סל תעריפים אחד, יש סל שיוגש למשרד - נניח אזור ירושלים, שם התעריף יהיה איקס ואז השיחה המקומית תהיה וי.

אורי אולניק: זו למשל דוגמה לסל תעריפים.

אורי אולניק: חברת בזק ביקשה מאתנו להקל בפרוצדורה ובוודאות מבחינתה בכל הנוגע לאישור הסל הזה ומה שאנחנו מביאים כאן לאישורכם זה תיקון באותו סעיף שעוסק בסל התעריפים.

אורי אולניק: תוספת נוספת שאנחנו מביאים כאן היא לגבי הפרסום של הסל לאחר שאושר והוא אומר: "תשלומים שנקבעו מכוח סעיף זה יפורסמו בשלושה עיתונים יומיים לפחות בעלי תפוצה רחבה, שניים מהם בשפה העברית ואחד בשפה הערבית ובאתר האינטרנט של בעל הרשיון, דהיינו חברת בזק".

מיכאל קליינר: זה שיש הבדל, זה מאוד נחמד, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לדעת שעד היום בכל-זאת הבזק היה גורם מונופוליסטי וגורם שבהחלט היו שיקולים כל פעם כשהוא היה בא לוועדת כספים.

מיכאל קליינר: אני זוכר את הוויכוחים והדיונים והרצון לשמור על התשלום הקבוע, וכאן באמת היו שיקולים חברתיים שועדת הכספים הכניסה אותם.

מיכאל קליינר: אני מניח שהבזק קרוב לוודאי יישאר הגורם המוביל עוד תקופה ארוכה, אבל אני רוצה להבין מה יקרה עם השיקולים החברתיים האלה, מה יקרה אם אנחנו נרצה לשמור על כך שהתשלום הקבוע לא ירד.

מיכאל קליינר: קראתי מכתב תלונה שהגיעה לוועדת הכספים ובו נאמר שתיקנו תקנה שמגדילים את התשלום ומי שרוצה קו לשיחות נכנסות בלבד, מעלים לו את התשלום.

מיכאל קליינר: אני לא נכנס לגופו של עניין אבל אני רוצה לדעת האם אנחנו מפסיקים את הפיקוח הציבורי על תעריפי הבזק.

אמיר לוי: ההצעה הממשלתית שמונחת כאן, והיא מוסכמת על חברת בזק, מדברת על הסרת חסמים בירוקרטיים וזו מטרת הששים יום.

אמיר לוי: חשוב לי להדגיש שהסכמה עם בזק היא שבזמן המליאה או בזמן ההצבעות לא יהיה מקצה שיפורים וכל הרעיון של המהלך הזה שהוא מוסכם היא כדי להסיר חסם בירוקרטי.

עמית שכטר: בעניין הספציפי של הסעיף הזה כפי שהוא נוסח בסופו של דבר, לנו אין התנגדות.

ראובן ריבלין: אם אנחנו נסיר את הפיקוח וניתן לבזק לעשות כל מיני דברים כמתחרה שעדיין המתחרים שלה לא נכנסו, אנחנו למעשה גורמים לכך שלא תהיה תחרות בכלל.

ראובן ריבלין: לעומת זאת באה בזק ואומרת שמחשיבים אותה למונופול שאיננו מונופול יותר, מכריזים על תחרות וכובלים את ידיה, מכריזים על תחרות ואומרים שבזק היא חברה ממשלתית, היא רוצה בכל זאת להיות מוכנה ולהתכונן לתחרות.

ראובן ריבלין: לכן אני צריך לראות את בזק, למרות שהיא נמצאת עדיין באותו תחום המונופול, לראות אותה בעידן של תחילת תחרות כאשר הכל עומד על הסף, לתת לה ולאפשר לה להתכונן לאותה תחרות מבלי שידיה יהיו כבולות.

ראובן ריבלין: הנוסח הזה הוא נוסח שבא להביא לפשרה בין שני העניינים.

ראובן ריבלין: באה בזק ואומרת שעד היום כאשר היא הייתה מגישה, היא לא הייתה יכולה לחכות עד שהדור הבא של הטלפונים יהיה כדי שהיא תקבל את התשובה הראשונה.

ראובן ריבלין: בזק באה ומבקשת להתגבר על תחום בירוקרטי ממדרגה ראשונה.

ראובן ריבלין: היא אומרת שכאשר היא מבקשת דבר, היא מבקשת לדעת מהו תחום הזמן שנותנים לה.

ראובן ריבלין: היו הצעות ל15- יום, היו הצעות ל45- ימים, האוצר בכלל התנגד לכל מתן אפשרות של קביעת איזשהו תחום זמן משום שבהחלט צריך לראות פה גם את הנושא המשפטי, גם את הנושא הכלכלי, גם את הנושא של טובת הציבור ואת כל אותם דברים צריכים לבוא ולעשות בתחום של זמן.

ראובן ריבלין: ביום זה לפי החוק הזה קבענו 120 יום מקסימום.

ראובן ריבלין: אם תוך ששים יום משרד התקשורת לא מתייחס, הבקשה שלהם מאושרת אוטומטית.

ראובן ריבלין: אני יודע ששרים צריכים לענות על שאילתות תוך 21 יום.

ראובן ריבלין: האמינו לי שאין בעיה לענות תוך 21 ימים והמחוקק שקבע ששר צריך לענות על שאילתה תוך 21 יום ידע מה הוא עושה כי האבות המייסדים ידעו שצריך לתת תשובות.

ראובן ריבלין: היום שר יכול לענות על שאילתה אחרי ארבע שנים ואין סנקציה לגביו אלא רק איזה שהם דברים.

ראובן ריבלין: אני אומר שבהחלט יש פה איזשהו דבר שמחייב את הממשל כלפי הציבור ומחייב את המשרדים הממשלתיים כלפי הציבור ולא יוכלו עוד לשים ניירות בצד ולומר שיהיה לנו זמן או יש לנו עומס.

ראובן ריבלין: יהיה עומס, נלך למשרד האוצר ונבקש פקידים.

ראובן ריבלין: אנחנו אומרים בצורה מפורשת ביותר שיש פה איזשהו מצב שהוא שינוי דרמטי והשינוי הדרמטי הזה הוא לא בקשתה של בזק שיצאה עם מלוא תאוותה בידיה אבל בהחלט איזשהו פתח שבו אנחנו אומרים - אני על כל פנים מתכוון לכך – תוך ששים יום אם ייתנו לי את כל המסמכים הקשורים, לתת תשובה.

ראובן ריבלין: אני מציע לא להתערב, כי יש כאן יותר מדיי גורמים.

אברהם פורז: הישיבה הופסקה וחודשה

מוריאל מטלון: אני מודה לכולכם.

מוריאל מטלון: תודה.

אברהם פורז: רבותיי, לגבי סדר הדברים.

אברהם פורז: אנחנו ניקח את כל הנושאים שנשארו תלויים ועומדים ונכריע בהם.

אברהם פורז: אם מישהו מחברי הכנסת ירצה להסתייג ושהגרסה שנפלה תיהפך להסתייגות, כך יהיה.

אברהם פורז: לאחר שנסיים את התהליך הזה, אני אאפשר לכל חבר כנסת שרוצה לגבי כל סעיף להציע שינוי אפשרות להציע שינוי אבל בלי הנמקה כי שמענו טענות אין סוף.

אברהם פורז: לאחר מכן נצביע על הדברים האלה.

אברהם פורז: חברי כנסת שהוציאו הסתייגות לשם קבלת רשות דיבור, אין צורך להדגיש אותה כי אפשר לבקש מהיועצת המשפטית והיא באופן אוטומטי מכניסה הסתייגויות שניתנו על-מנת לדבר ולצבור זמן דיבור.

אברהם פורז: אני באמת יכול להבין שחברי הוועדה שהשתתפו כאן והקדישו מזמנם רוצים להתבטא.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר כמה דברים לחברים.

ראובן ריבלין: חוק התקשורת הוא חוק שבא לגשר או להחליט החלטות ולקבוע קביעות לגבי התחרות בשוק התקשורת שעתיד להיות בעשור הבא אם לא בחמישים השנה הבאות.

ראובן ריבלין: יש היום מהפכה שלמה.

ראובן ריבלין: אתם פשוט לא יודעים איזה חוק אתם הולכים לאשר כאן היום ומה ההשלכות שלו על החיים שלנו בעוד שבע-שמונה שנים.

ראובן ריבלין: האפשרויות שהן כמעט בלתי מוגבלות של הבזק, של התקשורת עצמה, יהיו כאלה שרק מיכאל איתן יכול היה לתאר לפני חמש שנים וכשהוא היה מדבר אתי, לא הבנתי על מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: החוק הזה נבנה כפאזל.

ראובן ריבלין: הפאזל הזה מורכב מאלף חתיכות וכל חתיכה מתקשרת לחתיכה אחרת.

ראובן ריבלין: אני יודע שיש לנו כחברי כנסת אינטרסים כאלה או אחרים כמו הנושאים שהם בנפשם של אנשים שמתקשרים במקרה אל החוק הזה אבל הם חלק בלתי נפרד מאמונתם.

ראובן ריבלין: יש דברים שהם באמת במחלוקת אמיתית בתוך הוועדה הזאת לגבי אפשרות של קבלת החלטה כזו או אחרת, אבל יש כל מיני הסתייגויות שנשמעו באוזניי כאשר ישבתי כאן בשלושת החודשים האחרונים ואני הבנתי שההסתייגויות באות מטעם אנשים שהם בעלי אינטרסים.

ראובן ריבלין: כמעט כל בעלי האינטרסים באו לידי שמיעה.

ראובן ריבלין: כל אינטרס שלא בא לידי סיפוק ואנחנו ניתן לו את תאוותו באמצעות הסתייגות, אנחנו עלולים חלילה להביא לידי מצב שבו אנחנו קורעים את הפאזל מהצד האחר והופכים את כל המערכת לבלתי מאוזנת.

ראובן ריבלין: אני יודע שבנושא ה-אן-בנדלינג יש פה מחלוקת קשה ביני ובין פורז ולכן החלטנו שנביא את זה לוועדה וכמובן לאחר מכן למליאה.

ראובן ריבלין: גם מיכאל איתן אוחז בדעתו של פורז, אבל בסך הכל נושא ה-אן-בנדלינג הוא נושא בעל משמעות אדירה, האם יוכל לבוא מתחרה, להתיישב על תשתית מסוימת בלי שהוא השקיע בה ולהרוס את אותו מתחרה שהוא בעל התשתית עצמה, מתי צריך לעשות זאת, מתי לא צריך לעשות זאת, באיזה תחרויות אנחנו מדברים וכולי.

ראובן ריבלין: כל הדברים האלה של ה-אן-בנדלינג הובאו לידי כל החברים והם מכירים אותם.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל החברים שכל אותן הסתייגות, הסתייגות כאלה ואחרות, חלקן ניסיון להשיג איזושהי עמדת יתרון של צד זה כלפי צד אחר, ייגנזו מראשכם ואם דבר כאן על אותם דברים נגיע גם לפשרות בנושאים שאני בטוח אפשר להגיע, ואם לא, אין מה לעשות, נגיש את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים כמה שפחות הסתייגויות הרי זה משובח.

ראובן ריבלין: קחו בחשבון גם העבודה והמלאכה בהסתייגויות שאין להן שום סיכוי לעבור וגם חלילה אם יעברו יכולות לשבש את כל מערכת הפאזל אותו הרכבנו באמת בעמל רב.

ראובן ריבלין: לכן אני מתחשב בעניין זה ולא להגיש הסתייגויות שהן בלאו הכי או תעלמנה או שחלילה אם תתקבלנה יכולות לבוא ולשבש את כל המערכת.

אברהם פורז: רבותיי, אני לא אביא הערב את סעיפי קביעת התמורה וקביעת הבורר כי אין טעם.

אברהם פורז: בחברות הכבלים יש חברה אחת שהדירקטוריון שלה צריך לאשר את זה.

אברהם פורז: לגבי הסעיף הידוע כסעיף הפורנוגרפיה אני טוען טענת נושא חדש שתידון ממילא בוועדת הכנסת.

קטן יבוא: לסעיף קטן (ו) שתי גרסאות.

גרסה א': (ו) מבלי לגרוע מהאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ה), היה ביצוע פעולות בזק או מתן שירותי בזק בידי בעל רשיון אחד, כרוך בשימוש במתקן בזק של בעל רשיון אחר, יחולו על הסדרת שימוש כאמור הוראות סעיף זה, בשינויים המחויבים, ובהם, במקום "קישור-גומלין" יבוא "שימוש".

גרסה א': לעניין סעיף קטן זה ולעניין סעיף קטן (ז), "שימוש" – לרבות אלה: (1) מתן גישה אל מתקן בזק של בעל רשיון אחר, לרבות רשת בזק ציבורית או רשת גישה, כולן או חלקן, ואפשרות השימוש בהם.

גרסה א': (2) מתן אפשרות להתקין מתקן בזק של בעל רשיון, במתקן בזק או בחצרים של בעל רשיון אחר.

גרסה א': ההבדל בין גרסה א' לגרסה ב' הוא כאשר גרסה ב' תהיה זהה לגרסה א' אלא שבשורה השלישית, אחרי המלים "כרוך בשימוש במתקן בעל רשיון אחר" יבואו המלים "יקבע השר הוראות בתקנות בדבר חובת מתן שימוש כאמור אלא אם כן נוכח כי אין מקום לקבוע הוראות כאמור מטעמים שיפרטם.

גרסה א': נקבעו ההוראות בדבר מתן שימוש כאמור, יחולו וכולי".

ראובן ריבלין: אשר לשאלתם של חברי כנסת רבים, אני יכול להבטיח לכם שאני עם הפנים לתחרות ובכל מקום שהתחרות תדרוש אן-בנדלינג, אני אחייב את בזק וכל תשתית אחרת שאפשר יהיה לגביה לעשות אן-בנדלינג, לעשות אן-בנדלינג.

אברהם פורז: יש שתי אלטרנטיבות ואנחנו נצביע על מה שנקרא הצעת השר מול הצעתי.

אברהם פורז: מי בעד הצעת השר? 9.

אברהם פורז: מי בעד הצעתי?

אברהם פורז: 2.

אברהם פורז: התקבלה הצעת השר.

אברהם פורז: מוגשת הסתייגות של חבר הכנסת פורז ואיתן.

אברהם פורז: האפשרות הראשונה היא לא להיכנס לזה בכלל ולא לתת שום זכות למנוי לקנות את החוט אלא להשאיר את המצב המשפטי בעינו, כי אז זה רק עניין של שימוש משותף.

אברהם פורז: יש מישהו מחברי הכנסת שתומך בגרסה הזאת, לשלול מהמנוי לקנות?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אם אף אחד לא מציע את זה, ממילא זה נפל.

אברהם פורז: אם מאפשרים, יש פה שלוש אלטרנטיבות.

אברהם פורז: יש אפשרות אחת שאנחנו משאירים בידי שר התקשורת לקבוע את המחיר והאפשרות האחרת היא שאנחנו עושים שתי אלטרנטיבות.

אברהם פורז: אנחנו אומרים ששר התקשורת יכול לקבוע את המחיר, אבל כל עוד הוא לא קבע, אנחנו קובעים בבית משותף מחיר שאנחנו קובעים אחרי ששמענו כאן עדים ושמענו ראיות.

אברהם פורז: בעניין הזה יש שתי ורסיות כאשר ורסיה אחת הוצעה במקור על ידי והיא מדברת על מאתיים שקלים והוורסיה השנייה הוצעה על-ידי חברי כנסת ומדברת על מאה שקלים.

אברהם פורז: מאה שקלים זה לא סביר ואולי גם מאתיים שקלים זה סכום גבוה, אבל אנחנו צריכים למצוא איזשהו רף שלא יהיה שווה ללכת בגינו לבית-המשפט כי גם בבית-משפט כשיותר מדי נודניקים זה לא טוב.

אברהם פורז: אני מוכן להתפשר על 150 שקלים.

אברהם פורז: האם יש מישהו שמציע להשאיר את זה רק בידי השר או כולם מסכימים שאנחנו צריכים לקבוע מחיר?

אברהם פורז: אין אף אחד שמציע להשאיר את זה רק בידי השר וכולנו מסכימים שאנחנו רוצים לקבוע מחיר ונאפשר לשר לשנות את זה בהסכמת הוועדה.

אברהם פורז: לכן יש שתי הצעות.

אברהם פורז: יש את ההצעה המקורית שלי של מאתיים שקלים, יש שאת ההצעה השנייה שלי להתפשר על 150 שקלים ויש הצעה אחרת שמדברת על מאה שקלים.

אברהם פורז: מי בעד 150 שקלים?

אברהם פורז: 5.

אברהם פורז: מי בעד מאה שקלים?

אברהם פורז: 7.

אברהם פורז: התקבלה ההצעה למאה שקלים.

אברהם פורז: בהסכמת כולנו נאשר את הסעיף שהוכנס כאן שתשובת משרד התקשורת לבקשות של חברת בזק לשינוי תעריפים, מה שדיברנו קודם, תהיה תוך ששים ימים לפי הנוסח שהוצע כאן.

אברהם פורז: יש מישהו שמציע לא לאשר?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: התקבל בהסכמה.

אברהם פורז: הבקשה שהוגשה לפנינו על-ידי קבוצת "הארץ" לאפשר למי שיש לו זיכיון בערוץ השני או השלישי להגדיל את היקף האחזקות שלו שכיום אפשרי בחברת החדשות בערוץ הייעודי מחמישה אחוז המותרים כיום והם מציעים עד לשליטה.

אברהם פורז: הוא אמר עד שליטה, אבל בואו נדבר על 24 אחוזים.

מיכאל קליינר: צריך להכיר את ההיסטוריה.

מיכאל קליינר: בזמנו כשקמו הערוצים והכבלים, אמרו אנחנו ניתן עדיפות לעיתונים מכיוון זה עלול לפגוע בהם וניגשו שלוש קבוצות שבתוכן היו העיתונים.

מיכאל קליינר: שתי הקבוצות של עיתוני הערב זכו וקיבלו נתח ולעומת זאת "הארץ" לא זכה ונכשל ולכן נשאר מקופח לכל אורך הדרך.

מיכאל קליינר: עכשיו הוא בא ואומר שהוא הגיש בקשה לערוץ שלישי ולכן הוא רוצה להיות כמו אחרים, גם הוא רוצה להיות בשתיים מתוך שלוש פלטפורמות.

מיכאל קליינר: הוא רוצה שייתנו לו לרכוש עד 24 אחוזים בערוץ החדשות החדש.

מיכאל קליינר: אני אומר שאני לא נותן לו סוכריה בזה ואמרתי את דעתי לשוקן.

מיכאל קליינר: אמרתי לו שלדעתי הוא לוקח סוכריה מורעלת כי לדעתי אי אפשר להרים את ערוץ החדשות הזה.

מיכאל קליינר: היות שהוא שייך לאחת הקבוצות שזכתה בלווין, הוא מבקש שבערוץ החדשות ירימו את הרף מאפשרות להחזיק חמישה אחוז לאפשרות להחזיק 24 אחוז, שגם זו לא שליטה.

מיכאל קליינר: אני חושב שלקבוצת "הארץ" בעניין הזה, לפי ההנמקות של הכנסת, נגרם עוול היסטורי וכעת אפשר לתקן אותו.

אורי אולניק: אני חושב שבכפוף להסבר שהבאנו לכאן היום, שאם הוא יעבור זה יאפשר באמת ל"ידיעות אחרונות" ול"מעריב" להיות גורם מאוד רציני בתחום השידורים, אני חושב שיש חשיבות לקיומו של עיתון "הארץ" בתוך שוק העיתונות ולכן אני תומך.

אורי אולניק: מאחר שמתקיים הליך בבית-משפט על כל הנושא של ערוץ החדשות, אני הייתי נותן תחולה לסעיף הזה רק בעוד שנה וכך לא תצא איזו מראית עין בגלל שהוא זכה בערוץ השלישי, הכנסת עכשיו מחוקקת, מה עוד שאנחנו לא יודעים מה ייגמר בערעור.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שאתמול התקיים כאן דיון ושמעתי מפי "הארץ" דברים כדורבנות על הסכנה לדמוקרטיה הישראלית מהאפשרות בה בעלי הון כאלה או אחרים או בעלי שליטה על אמצעי תקשורת אדירים יבואו לידי מצב שבו הם ישלטו על מוחנו.

ראובן ריבלין: הם הביאו גם אנשים מהמכון לדמוקרטיה וממועצת העיתונות וגם בא-כוחם דיבר ואני עד אותו רגע הייתי בטוח שצריך גם לתת ל"הארץ" להשתתף באותו דבר שאנחנו מאפשרים לעיתונים אחרים, שכן אנחנו לא רואים בזה סכנה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שמאז ועד היום, עכשיו אני משנה את דעתי עוד פעם לאור מה שאתם אמרתם כאן, "הארץ" ממש שכנע אותי שבשום פנים ואופן אסור לאפשר לאיזה כוחות שיכולים לבוא ולהשתלט על מוחנו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שעד אתמול חשבתי שאפשר לתת ל"הארץ", אבל אחרי ששמעתי את אנשי "הארץ" השתכנעתי שאסור לתת להם.

ראובן ריבלין: אבל בכל זאת אנחנו צריכים להתעלם מהעניין הזה.

ראובן ריבלין: אי-אפשר להתעלם מההסכם שהושג אמש.

ראובן ריבלין: אי-אפשר להתעלם מהעובדה שעיתונים שהם גם בלי הון ושהם גם בעלי שליטה ושהם גם בעלי יכולת משמשים בנושא התקשורת בארץ ואי-אפשר לבוא ולהפלות עיתון בהחלט בעל מעמד בציבוריות הישראלית ולומר לו אחרים כן ואתה לא.

ראובן ריבלין: לכן למרות דעתו של"הארץ" שחובה בלתי מתפשרת עליי לא לתת לו, שכן בזה שאני נותן לו אני עלול לסכן את הדמוקרטיה, לאחר שהזהרתי את עצמי באזהרותיו של "הארץ", אני ממליץ בפניכם לאשר את העניין הזה.

ראובן ריבלין: למרות אזהרותיו של "הארץ" אני אומר לכם תתמכו.

ראובן ריבלין: אני מציע לאשר ואני בטוח שנצליח לשמור על דמוקרטיה.

אברהם פורז: אני מסכים להצעתו של המנכ"ל שההוראה הזו תחול החל מה1- בינואר 2002 כדי שזה לא יהיה בזמן הקרוב.

אברהם פורז: אגב, לא ברור שבעלי המניות של מי שיזכה בהליך ירצו למכור לו.

אברהם פורז: יש מישהו שרוצה להסתייג?

אברהם פורז: אין מסתייגים.

אברהם פורז: בעלויות צולבות והוראות שעה.

אברהם פורז: רבותיי, אני מציע לכולנו, ובואו נראה אם אנחנו מסכימים, שנקבל את מה שהביא לנו מנכ"ל משרד התקשורת הערב על דעת משרד המשפטים ועל דעת משרד האוצר לגבי עניין בעלויות צולבות.

אברהם פורז: לגבי שיתוף הפעולה בין הלווין לבין הכבלים אני מציע לא לקבל את הדבר הזה.

אברהם פורז: היועצת המשפטית תסביר איפה אנחנו עומדים.

אתי בנדלר: אישור כאמור אינו בא במקום אישור הפטור הדרוש לפי הוראות כל דין.

אתי בנדלר: דהיינו, עדיין זה יהיה נתון כמובן להחלטתו של הממונה על ההגבלים העסקיים.

אברהם פורז: אני מציע לאמץ את הרעיון לתת למועצה לשידורי כבלים את הסמכות להחליט בדבר שיתוף פעולה וזה במקביל ובנוסף לכינונה של ועדת התיאום שמשום מה לא התכנסה מאז ומעולם.

אברהם פורז: אתם מסכימים לזה?

אברהם פורז: יש מישהו שמתנגד? לא.

אברהם פורז: על דעת כולם אני יכול לומר שזה אושר.

אברהם פורז: אושר.

אברהם פורז: הנושא של נתח השוק שייך להסדר שגובש פה במסגרת הבעלויות הצולבות.

אברהם פורז: הוראת השעה כפי שהוסברה כאן על-ידי מנכ"ל משרד התקשורת.

אברהם פורז: אושר פה אחד.

אברהם פורז: לחברת בזק עד היום היו סמכויות מפליגות בקשר לכניסה למקרקעין ופריסת הרשת.

אברהם פורז: בחוק החדש אנחנו משנים את זה קצת לרעה כי מכניסים גם אנשים פרטיים.

אברהם פורז: הם באו ואמרו תשאירו לנו לפחות את החוק הקיים לאיזושהי תקופה.

אברהם פורז: אומר היועץ המשפטי של משרד התקשורת ולדעתי הוא צודק שממילא הרשת שלהם פרוסה, אז מה שהם צריכים עכשיו לעשות תוספות, יעשו כמו כולם לפי החוק החדש.

אברהם פורז: אין סיבה לתת הוראת מעבר.

אברהם פורז: אם כן, בהסכמה אנחנו מורידים את זה מעל הפרק.

אברהם פורז: לגבי הצעות חברי הכנסת.

מיכאל קליינר: ההצעה השנייה היא יותר מרחיקת לכת.

מיכאל קליינר: ההחלטה השנייה באה לחייב את הכבלים בכל אזורי הזיכיון שיכללו גם את יש"ע אבל לא רק את יש"ע אלא מקומות אחרים בארץ, לחייב באותו מחיר את תושבי אותם מקומות.

אברהם פורז: שר התקשורת כהוראת שעה יכול לתת הוראה למי שיש לו זיכיון לטלוויזיה בכבלים לתת טלוויזיה בכבלים.

מיכאל קליינר: היו שני מקומות בהם שמו אנטנה מרכזית ושמו תשתית כבלים והמקומות האלה היו מעלה אדומים ואריאל.

מיכאל קליינר: מעלה אדומים, שפר גורלם, פשטו את הרגל ואז ערוצי זהב קנו את החברה פושטת הרגל ומעלה אדומים היא חלק מערוצי זהב.

מיכאל קליינר: לחוסר מזלה של החברה האחות התאומה באריאל, היא לא פשטה את הרגל והיא היום מחוברת לכבלים.

מיכאל קליינר: כל מה שאומר החוק הזה הוא שכאשר הם ייתנו את הסיגנל לאותה חברה, ייתנו אותו במצב שהתושבים באותם מקומות יוכלו באותו מחיר לקבל את זה.

מיכאל קליינר: לכן סעיפים (א) ו-(ב) שהוגשו כאן עונים לזה.

מיכאל קליינר: אדון איינהורן אמר שזה מקובל עליו והוא מבין את זה, אלא שהוא לא יכול היה לתת לי תשובה היום.

אברהם פורז: זה חייב להיות מנוסח באופן שאם זה מתקבל, זה סעיף שאפשר לחיות איתו והוא לא דבר בלתי ישים.

אברהם פורז: אם למשל אתה מחליט שאריאל תקבל שירות, אתה צריך לקבוע מי ייתן לה שירות, ערוצי זהב, מת"ב, הלווין.

מיכאל איתן: אפשר לעשות את זה מהר וביעילות, ומי שרוצה יגיש רוויזיה.

מיכאל איתן: תקבע באיזה יום ויהיו מנגנונים להצבעה על הרוויזיה.

מיכאל איתן: חבל שנמשוך סתם זמן ונשגע את עצמנו עד 12:00 בלילה ובסוף יישאר הוויכוח אותו אני מתחיל עכשיו.

מיכאל איתן: אנחנו נדון בהסתייגויות, אבל נברח מהבעיה האמיתית והבעיה האמיתית שלנו בשלב הנוכחי היא שאנחנו להערכתי חסרי יכולת הכרעה אמיתית.

אתי בנדלר: א.

אתי בנדלר: השר יעניק רשיון לתאגידי חינוך ותרבות להעביר שידורים באמצעות לווין מנקודת מקור אחת לנקודות קליטה רבות אחרות ובלבד שקיימים בגוף כאמור כל אלה: (1) תכני השידורים הם בעלי אופי של חינוך ותרבות בלבד.

אתי בנדלר: (2) השידורים מועברים באופן סדיר ואינם חד-פעמיים.

אתי בנדלר: (3) נקודות הקליטה מותקנות במקומות קבועים שיועדו לקליטת השידורים.

אתי בנדלר: (4) השידורים אינם מיועדים לציבור הרחב.

אתי בנדלר: (5) השידורים מועברים לנקודות הקליטה באמצעות לווין בלבד ללא כל הסתייעות באמצעי העברה אחרים.

אתי בנדלר: (6) הפעלת השידורים נעשית שלא למטרות רווח.

אתי בנדלר: ב.

אתי בנדלר: הוראות סעיף ב(1) ו-ב(2) – אלה כל ההוראות שחלות על שידורי טלוויזיה באמצעות שידורי כבלים ושידורי לווין – לא יחולו על שידורים לפי סעיף זה למעט סעיפים 6נח ו6-סב שיחולו בשינויים המחויבים.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שתחכו לחוק הזה.

ראובן ריבלין: אנחנו עושים את הכל כדי שהדבר יהיה מושלם.

ראובן ריבלין: אם הנייר שלך הוא מושלם, אין לי בעיה.

אברהם פורז: השר רשאי להעניק לתאגיד חינוך ותרבות המוכר על ידו.

אברהם פורז: הסעיף ינוסח באופן הבא, אלא אם כן תביאו לי נוסח הגיוני אחר:

אברהם פורז: השר רשאי להעניק לעמותה העוסקת בחינוך ותרבות להעביר שידורים באמצעות לווין מנקודה אחת ובלבד שהשידור לא ייקלט ביותר מעשרים נקודות קליטה, כי אחרת זה תחנת שידור.

אברהם פורז: רבותיי, אני טוען טענת נושא חדש לגבי הנושא הזה.

אברהם פורז: אם ועדת הכנסת תחליט להשתגע ולאשר לכם את זה, זה יידון.

ראובן ריבלין: כשהגעתי בסוף להסכמה עם כולם, גם עם ערוץ 7, בא אליי צבי הנדל יחד עם אנשי המפד"ל ואמרו לי שהצעת משרד המשפטים ומשרד התקשורת כוללת סעיף בחוק האומר שעם חקיקתו של חוק זה יבוטל חוק הנדל.

ראובן ריבלין: באו אליי החברים מתוך הקבוצה שאני כאן חושב שהיא צודקת במאה אחוז בעיקרון ואמרו לי אל תגיש שום חוק עם הסעיף הזה בתוכו.

ראובן ריבלין: באתי לאנשי משרדי ואמרתי להם שאנחנו לא עומדים מאחורי החוק אם הסעיף הזה נמצא בתוכו.

ראובן ריבלין: זו המצב כרגע וזו האמת לאמיתה.

ראובן ריבלין: הכל נעשה בתיאום עם כל שרי ש"ס, מנהיגיה ורבניה, כולל הרב היקר הרב עובדיה יוסף.

ראובן ריבלין: זה המצב לאשורו.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, שלושה תדרים.

ראובן ריבלין: שלא תהיינה שום אי-הבנות, אלה שלושת התדרים היחידים, הבלעדיים ואין בלתם ואין יותר מהם.

ראובן ריבלין: תוך כדי המצב באו אליי אנשי המפד"ל, זבולון אורלב ונחום לנגנטל, ואמרו אל תבלבלו במוח, אנחנו נמצאים ברשת הראשונה שהיא הרשת הלאומית והיא רדיו מורשת.

ראובן ריבלין: הואיל וחבר הכנסת ביבי מדבר על ז'אנר אחר לחלוטין והוא הז'אנר הלוויני שהוא בשיטה הדיגיטלית היום יכול להפיק לנו לפחות 500 ערוצים, אני מקבל בברכה את הרעיון שהוא מציג בפניי אבל הוא לא הרעיון שמובא בפניי בפעם הראשונה כי אני יחד עם אנשי משרדי היינו בפגישה עם אנשים מקצוענים שבאו ואמרו שהם לוקחים על עצמם למסד את הערוץ של הרב עובדיה.

דוידה לחמן-מסר: לגבי הערוצים הייעודיים.

דוידה לחמן-מסר: יש חמישה ערוצים ייעודיים בשידורי הכבלים שניתן היה להוציא מכרז לערוץ דת ומורשת שיכול היה לכסות את המכנה המשותף שקיים, ככל שהוא קיים, בין אותם גופים בחברה.

דוידה לחמן-מסר: אני לא מדברת על הרב עובדיה ועל הרב אליהו.

דוידה לחמן-מסר: אני אומר לכם מה הבעיה עם הצעתו של חבר הכנסת ביבי.

דוידה לחמן-מסר: אתם מדברים על נקודה לנקודה, אבל כולנו יודעים שמנקודה לנקודה יחידה זה האות של הלווין שיכול להיקלט בכל צלחת בכל בית, כך שזו לא נקודה לנקודה אלא אלה הם שידורים לציבור.

דוידה לחמן-מסר: כשאתם אומרים נקודה לנקודה, או שאתם מתכוונים לזה או שלא.

דוידה לחמן-מסר: אם אתם מתכוונים לזה, שידורים מנקודה לנקודה אינם ניתנים לקליטה על-ידי כל מי שמתקין צלחת אלא על-ידי כל מי שיש לו מפענח או התקן מיוחד לקליטה.

דוידה לחמן-מסר: כאשר שידורי האוניברסיטה הפתוחה מופצים, הם מופצים כהוראה, כלימודים, ולכן הם לא נקראים שידורים.

דוידה לחמן-מסר: הלכה האוניברסיטה הפתוחה לבזק, שכרה טרנספונדרים, לבזק יש טרנספונדרים על לוויינים, והשיעורים של האוניברסיטה הפתוחה מופצים לנקודות.

דוידה לחמן-מסר: ההסדר הזה הוא שבעצם הגוף שרצה להעביר את הלימודים בנושאים מסוימים – ולכן זה נקרא נושא לימודי, ואולי היועץ המשפטי של משרד התקשורת יסביר לנו את זה כי אני לא בקיאה במתן הרשיונות האלה – כאשר ניתן הרשיון להפצת שיעורים של האוניברסיטה הפתוחה, לא ניתן רשיון מטעם המשרד אלא האוניברסיטה הפתוחה מתקשרת עם בזק ברשיון בזק.

מיכאל איתן: אני אומר שאני לא דוחה אותך למרות שאתה חושב שאם תצעק פה, אתה הופך את עצמך לקוזק נגזל.

מיכאל איתן: אני לא הולך על זה.

מיכאל איתן: אני אומר שיש פה הזדמנות.

מיכאל איתן: השר אמר לנו עכשיו שבעידן הדיגיטלי יש, הוא אומר 500, אני אומר שנגיד יש מאה אפשרויות לערוצים לתת לקבוצות שונות באוכלוסייה.

אתי בנדלר: 1.

אתי בנדלר: ברישא לסעיף במקום המלים "מתקן של בזק של בעל רשיון אחר יבוא רשת גישה של בעל רשיון כללי לשירותי בזק פנים ארציים נייחים שהוא בעל נתח שוק של 25 אחוזים מתחום פעילות זה (להלן – הרשיון האחר).

אתי בנדלר: 2.

אתי בנדלר: המילה "אלה" – תימחק.

אתי בנדלר: 3.

אתי בנדלר: סעיף (1) יימחק.

אברהם פורז: הצעתו של חבר הכנסת ביבי התקבלה.

אברהם פורז: עוד מישהו רוצה לנמק הסתייגות או להציע הצעות?

ראובן ריבלין: אני אומר עוד פעם שאם הדבר הוא דבר קביל ואפשרי גם לאחר שיאושר לביצוע, בסדר, זה חוקי ולגיטימי לגמרי.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שהחוק הזה צריך קריטריונים כי המועצה לא תהיה המפקחת שלו והשאלה מי יהיה מפקח על התוכן, האם בכלל יהיה מפקח על התוכן או לא.

ראובן ריבלין: כל הדברים האלה הם דברים שהם בלתי אפשריים.

אברהם פורז: לגבי חבר הכנסת לנגנטל.

אברהם פורז: נניח שחלילה איזושהי הסתייגות שלו מתקבלת וזה ביום האחרון של הכנסת ואז אני צריך למשוך את זה חזרה לוועדה כי ההסתייגות לא קוהרנטית ליתר הדברים כך שאוטומטית כל החוק נזרק לאוקטובר.

אברהם פורז: בזה סיימנו בכפוף לנושא החדש ולרוויזיה.

אברהם פורז: אנחנו נכין את יתר הדברים וכנראה נקיים לפחות ישיבה אחת נוספת.

אברהם פורז: אחרי הדיון אני מבקש ממנהלת הוועדה יחד עם היועצת המשפטית לנסח מכתב לוועדת הכנסת ולהעביר אותו בעניין הנושאים החדשים.

אברהם פורז: אני אפילו מציע לצרף את הניירות שהוגשו לנו על-ידי חברי הכנסת כדי שיהיה ברור באופן מובהק מה נאמר.

אברהם פורז: נבקש מועדת הכנסת כבר ביום שני לדון בנושא הזה.

אברהם פורז: אחרי שתתקבל טענת נושא חדש, נראה את המשך החקיקה.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לך אדוני השר, עם כל הרצון, יכול להיות ששידורים של הרב עובדיה יוסף טעונים הסדר אבל אי אפשר לעשות את זה בצורה כזאת כי זה חוסר אחריות מוחלט.