ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 294, 2001-06-12 09:00

נחמה רונן: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא:

נחמה רונן: תקנות מחלות בעלי חיים (האבסה), יש לנו את נוסח התקנות, אבקש מעורכת דין מכיל סגן-כהן, שתיתן סקירה כללית על ההרחבה של התקנות.

מיכל סגן-כהן: שר החקלאות מוסמך להתקין תקנות על פי פקודת מחלות בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: בתוקף הסמכות הזאת הוא התקין את תקנות מחלות בעלי חיים, האבסת בעלי חיים, תשנ"ו-1996.

מיכל סגן-כהן: עקב הזמן שחלף היו כמה תקלות והשירותים הוטרינריים הגיעו למסקנה שצריך לשנותן.

מיכל סגן-כהן: שר החקלאות ביקש לאשר את התקנות, התקנות טעונות אישור ועדת הכלכלה ומי שמפר אותן צפוי לענישה שקבועה בתקנות מחלות בעלי חיים.

נחמה רונן: מה אומרת הענישה?

מיכל סגן-כהן: הענישה אומרת למעשה שני דברים, האחד, נושא של קנס אזרחי, זו בעצם לא ענישה במובן הפלילי של העניין אלא קנס כספי שמטילים על מי שמפר את ההוראה.

מיכל סגן-כהן: הסכום הכספי מחולק לשני מישורים, האחד, הפרות קלות – קנס של 9,600 שקלים, והפרות קשות, למשל, יבוא בניגוד להוראות הפקודה – קנס של 49,600 שקל.

נחמה רונן: מי אוכף זאת?

מיכל סגן-כהן: יחידת הפיצוח של משרד החקלאות.

מיכל סגן-כהן: היחידה הזאת היא בעצם הזרוע הפיקוחית של השירותים הווטרינריים, מעבר לזה, הם נעזרים בגופים נוספים שיש להם סמכויות, אבל הזרוע העיקרית היא יחידת הפיצוח.

נחמה רונן: על פי התקנות החדשות, העבירה נחשבת כעבירה קלה או קשה?

מיכל סגן-כהן: לפי דעתי זה נכנס תחת העבירות הרגילות, עבירות עם קנס של 9,600 שקל.

מיכל סגן-כהן: הדבר השני, ישנו סעיף עונשין שאומר כך: העובר על פקודה זו או על הוראות ביצוע דינו מאסר שנה.

מיכל סגן-כהן: בנוסף, ישנה אכיפה כלכלית נוספת שניתן לחלק את הדברים שבהם נעברה העבירה.

נחמה רונן: מישהו כבר הגיש פעם תביעה כנגד או הייתה איזה שהיא חקירה בגין עבירה כזאת?

מיכל סגן-כהן: בתקנות האלה ובמתכונתן הקודמת, לפי דעתי עדיין לא היו העמדות לדין.

מיכל סגן-כהן: לגבי תקנות אחרות בפקודת מחלות בעלי חיים, יש לנו תובע במשרד שהוא מגיש תביעות והפרה בעניין מחלות בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: אם מדובר בהפרה של הפקודה או בהפרה של חוקים אחרים, הפרקליטות מטפלת בזה.

מיכל סגן-כהן: הנושא של העיצומים הכספיים, לדעתי היום זה צריך לעמוד על למעלה מ-24 מיליוני שקלים שצריך לגבות מאוצר המדינה והם אמורים להיגבות באמצעות המרכז לקביעת קנסות והוצאות.

מיכל סגן-כהן: הייתה בעיה עד שהוסיפו למרכז את הסמכות לגבות את הקנסות על פי הפקודה, זה הוסדר לפני למעלה מחצי שנה.

נחמה רונן: תני לנו דוגמה לסוג העבירה על פקודת מחלות בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: הקלה ביותר, הובלה ללא היתר.

מיכל סגן-כהן: כאשר נחקק חוק יישום ההסדר עם הפלסטינים, אחת הדרכים להקל על הפיקוח הייתה הוראה, שכל מי שמוביל בעל חיים שמוגדר בתקנות, חייב לקבל אישור וחייב לשאת תוויות שהוא מוביל בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: אדם שנתפס מוביל ברכב שלא נבדק ולא אושר שלושה ראשי צאן, צפוי לשלם קנס של 9,600 שקל.

נחמה רונן: כמה זמן עומדים ותלויים החובות הללו?

מיכל סגן-כהן: הרבה זמן.

נחמה רונן: שנים?

מיכל סגן-כהן: הפקודה תוקנה בתשנ"ה, כלומר, ב-1995, זמן ההתארגנות היה כשנה.

מיכל סגן-כהן: כלומר, הקנסות עומדים מאז שנת 1996 ועד היום.

נחמה רונן: למעשה את אומרת, שמשנת 1996 ועד היום יש קנסות שעומדים ועדיין לא נגבו.

ד"ר עודד ניר: הנושא בא על פתרונו השנה.

נחמה רונן: עכשיו כשיש מישהו שתפקידו לגבות כסף.

מיכל סגן-כהן: הבעיה הייתה, כדי לגבות כספים צריך אמצעי אכיפה ברורים, צריך כוח אדם, צוות, כלים, רכבים, מדובר בהיערכות שלמה.

מיכל סגן-כהן: ברגע שקיבלו סוף סוף את דעתנו, פנינו הרבה מאוד פעמים וביקשנו להחיל את הקנסות על הפקודה, ברגע שקיבלו את זה ויצאו לדרך עם זה, אני מקווה שלא יהיו בעיות.

מיכל סגן-כהן: אני מניחה שזה מהווה כוח הרתעה עצום.

ד"ר עודד ניר: התקנות הקיימות הותקנו ב-1996, זאת הייתה השנה שבה לראשונה נראה קשר אפשרי בין מחלת הפרה המשוגעת בבקר לבין המחלה שהופיעה בקרב בני אדם, זה למעשה היה המניע לתיקון התקנות אז.

ד"ר עודד ניר: התקנות הישנות נתנו מענה לשתי בעיות, האחת שהיא בעיה די ייחודית במשק הישראלי, האבסת בעלי חיים בזבלים, בעיקר זבל עופות.

ד"ר עודד ניר: התקנות הקודמות באו להסדיר את הנושא הזה, שזה לא יינתן לבעלי חיים לפני השחיטה ושלא יינתן לבעלי חיים שנותנים חלב.

ד"ר עודד ניר: למעשה זו הייתה מטרת התקנות.

ד"ר עודד ניר: התחום השני, בעקבות הנושא של הפרה המשוגעת, התקנה באה להסדיר, שלא יותר להאביס מעלי גירה בקמחים של יונקים.

ד"ר עודד ניר: רמת הידע שהייתה ב-1996 באה לענות על המצב כמו שהוא נראה אז.

ד"ר עודד ניר: בינתיים חלו הרבה התפתחויות, אחת מהן היא כמובן ההתפתחות עם הפרה המשוגעת, כל ההתפתחות שחלה בייחוד באירופה.

ד"ר עודד ניר: הדבר השני שהוא מוטיבציה לתיקון התקנות הללו, מה שהיה בזמנו משבר הדיוקסין, נגע בעיקר בעופות, תוצאה של זיהום סביבתי, זה היה זיהום של חומרי גלם.

ד"ר עודד ניר: שני הדברים הללו הביאו אותנו למחשבה, שהתקנות הקודמות כבר לא עונות על הצרכים ולכן שינינו את התקנות.

ד"ר עודד ניר: במה עוסקות התקנות?

ד"ר עודד ניר: בשלושה היבטים – האחד, הסדרת הזבלים בצורה שונה.

ד"ר עודד ניר: היום אנחנו אוסרים איסור גורף להזנה בזבל שמקורו ביונקים.

ד"ר עודד ניר: הסיבה לכך, שלא ברור לנו האם מחלת הפרה המשוגעת עוברת בזבל או לא עוברת בזבל.

ד"ר עודד ניר: בסופו של דבר, הזבל הוא חומר סיכון מאוד גבוה.

ד"ר עודד ניר: לכן, גם בעופות וגם בבקר, כיום יש איסור גורף בהזנה בזבלי יונקים.

ד"ר עודד ניר: הנושא השני שייך לבקר, בנושא הזה הגבלנו את החלבון, איסור האבסת חלבון מהחי לכל הבקר, למעט חריגים שהם מוסדרים בצורה ברורה, שהם לא חלבונים אבל עשוי להיות בהם זיהום מחלבון.

ד"ר עודד ניר: לכן אנחנו מסדירים, שלא יהיה חלבון בוודאות.

ד"ר עודד ניר: זה בא לענות בעיקר על בעיית הפרה המשוגעת.

ד"ר עודד ניר: לגבי משק העופות, פה אנחנו מכניסים אלמנט חדש שנכנס באירופה, למעשה בארץ הוא כבר מופעל וגם נגזר מהעובדה שאנחנו צריכים לייצא לאירופה ואנחנו צריכים לעמוד בתנאים שהאירופאים דורשים, וזה שאסור להאביס עופות גם בקמחים של יונקים אבל גם בקמחים שנעשים מפגרים של עופות.

ד"ר עודד ניר: זה מצריך מהפכה שלמה במשחטות, שיש בעיה של פינוי - - -

נחמה רונן: מה עם המשרפה?

ד"ר עודד ניר: נכון, יש בעיה של משרפה, יש בעיה של מכוני פסדים, שהם לא יכולים לקבל יותר פגרים.

ד"ר עודד ניר: החוק נותן לזה מענה.

ד"ר עודד ניר: הענף קיבל את כל השינויים די בהסכמה ולכן גם לא הופיעו כאן אנשים להביע התנגדות, זה נעשה בהסכמה תוך דיונים אתם.

נחמה רונן: אנחנו כל הזמן מדברים בהיבט הפרה המשוגעת ומה יכול להיגרם כתוצאה מהאבסה בקמחים של פסדים, אבל אני שואלת, על איזה עוד מחלות מדובר פה, מה יכול להיגרם, ציינת שלא מדובר רק בפרה המשוגעת, צריך לתת תשובה הרבה יותר גורפת למניעה של מחלות אחרות.

נחמה רונן: מה הסיכונים האחרים שבהם מדובר?

ד"ר עודד ניר: אני אתייחס לקמחים שמוצאם מיונקים.

ד"ר עודד ניר: למעשה, לנו היום לא ידוע על מחלות אחרות.

ד"ר עודד ניר: פרט למחלות מאותה קבוצה של הפרה המשוגעת, יש מחלות נוספות בעיקר בצאן, שהיום מדברים בהם הרבה יותר חזק.

ד"ר עודד ניר: מה שקרה עם הפרה המשוגעת הדליק אור אדום.

ד"ר עודד ניר: למעשה הוא אומר, שבמדינות שמצבן הכלכלי הוא שפיר לא צריכים לקחת את הסיכון הזה וצריך לחסן בהדרגה את תופעת הקניבליזם שיש במעלות גירה.

ד"ר עודד ניר: זאת אומרת, שפרה או כבשה מעלת גירה לא צריכה לאכול מרכיב שנוצר מהחי, זו התיאוריה שמובילה.

ד"ר עודד ניר: היום, למשל בגידולים אורגניים, זה כבר ייכנס כנורמה.

ד"ר עודד ניר: בגידולים הלא אורגניים, זה דברים שנכנסים בהדרגה בהתאם לבעייתיות ובהתאם למחיר הכלכלי.

ד"ר עודד ניר: אחת הסיבות שבארץ ההוצאה של הקמחים האלה היא רפת החלב לא היוותה בעיה כלכלית, מכיוון שהכמות שהשתמשו בה הייתה קטנה, יש לזה תחליפים שמבחינה כלכלית לא הורע הצד הכלכלי ולכן הוא גם לא עורר בעיה.

ד"ר עודד ניר: יש לנו רק בעיה אחת עם זבל עופות, בהחלט היינו רוצים לראות גם את זבל העופות יוצא, אבל לזבל העופות יש משקל כפול בארץ.

ד"ר עודד ניר: ראשית, יש לו ערך כלכלי רב מאוד, בעיקר בגידול עגלות ובבקר לבשר.

ד"ר עודד ניר: יש לנו גם בעיה מאוד חמורה באיכות הסביבה, 100 אלף טון שאם לא היינו משתמשים בהם להאבסה, היה צריך לעשות אתם משהו.

ד"ר עודד ניר: יש בעיה של קבירת כל הדברים האלה.

ד"ר עודד ניר: בעקבות מחלות כמו הפרה המשוגעת, מה שהיה פעם מקובל כדבר בטוח של קבירת פסולת, היום כבר הולכים על שריפה.

ד"ר עודד ניר: גם לשריפה יש בעיה.

נחמה רונן: נכון, אבל המשרפה הייתה אמורה לתת פתרון.

ד"ר עודד ניר: אצלנו אין בעיה מפני שאנחנו שורפים מעט, אבל כאשר באנגליה למשל התחילו לשרוף, זה עורר בעיות דומות לבעיית הדיוקסין, שהאוויר מזדהם וזה משפיע בצורה עקיפה.

ד"ר עודד ניר: השורה התחתונה, שלא ירחק היום והארצות המפותחות לא תוכלנה לגדל בעלי חיים באינטנסיביות, זה בעצם מה שייקרה.

ד"ר עודד ניר: היות וישראל כנראה לא מדינה מפותחת וגם לא מגדלת כל כך בעלי חיים באינטנסיביות, אנחנו קצת רחוקים מזה.

ד"ר הרברט זינר: אנחנו מברכים על התקנות.

יהודה רותם: אנחנו כבר מיישמים את התקנות.

נחמה רונן: אתה יכול לספר בעניין המשרפות?

ד"ר עודד ניר: מ-1 בינואר התחלנו להפעיל משרפה מרכזית שנמצאת בבעלות משותפת של עין-המפרץ על ידי יזם פרטי, נמצאת לא רחוק מעכו.

ד"ר עודד ניר: אין ספק שזה היווה מהפך.

ד"ר עודד ניר: במקביל אנחנו עובדים היום על משרפה ניידת שזה מאוד חשוב.

ד"ר עודד ניר: הניסיון הראשון שהיה לפני שבוע הסתיים בהצלחה מאוד גדולה, בבקר היא מבצעת ביצועים הרבה יותר טובים מאשר המשרפה הניידת.

ד"ר עודד ניר: זה נושא חשוב מאוד מפני שבשנים האחרונות, מאז 1990 לא הייתה לנו בעיה שהיינו צריכים להשמיד כמויות גדולות של בקר.

ד"ר עודד ניר: כל הפסדים של הבקר וחלב היום בארץ הולכים למשרפה בעכו.

נחמה רונן: החקלאים מפנים?

ד"ר עודד ניר: לא החקלאים, יש חוזה שבו בעל המשרפה מפנה בצורה מסודרת את כל הפגרים מגיל שישה חודשים בטוח.

ד"ר עודד ניר: למה מגיל שישה חודשים בטוח?

ד"ר עודד ניר: מעל גיל שישה חודשים החקלאי מפוצה על הפגר.

ד"ר עודד ניר: יש שרשרת שלמה שמבטיחה, שהוא לא יקבל את הפיצוי אם הפגר לא מגיע.

ד"ר עודד ניר: זה העלה אותנו בדרגה נוספת מול אירופה, שלמעשה מסוף שנה שעברה אנחנו לא מבצעים שחיתות דחק בבהמות שנשחטות במשק כאשר חצי מהן מתות.

ד"ר עודד ניר: זה תורם הרבה מאוד.

ד"ר עודד ניר: לכן, הנושא הזה סגור.

ד"ר עודד ניר: נושא שאינו סגור סופית הוא פינוי של פגרים של בקר לבשר.

ד"ר עודד ניר: מחוסר מערכת ביטוחית מתאימה, הנושא לא מכוסה והבקר נקבר היום באתרים.

נחמה רונן: או שנקבר או שרואים אותו בואדיות.

ד"ר עודד ניר: לא נתכחש שרואים אותו בואדיות, אבל זה מחולק לאזורים מסוימים ולמועצות.

ד"ר עודד ניר: באחריות המועצה לפנות.

ד"ר עודד ניר: אנחנו עוסקים היום גם בעופות, לא כל המועצות מפנות בצורה נכונה וזה מכביד עלינו מאוד מבחינת הפצת מחלות בעלי חיים.

ד"ר עודד ניר: השר לאיכות הסביבה מנסה למצוא פתרונות בנושא פינוי למשרפות, לא נמצא פתרון שיהיה גם כלכלי וגם ישים.

ד"ר עודד ניר: אין ספק שזאת בעיה.

ד"ר עודד ניר: "השורה התחתונה", ברור לכולם היום שאי אפשר לקבור בלי כללים מאוד נוקשים, המשרפה היא פתרון, אבל גם פה אנחנו לא יכולים לשנע עוף חולה מדן ועד אילת או מאילת ועד עכו, זה מאוד יקר, לכן המשרפה הניידת צריכה לתת את הפתרון.

ד"ר עודד ניר: בקשר לפרה המשוגעת – המצב בישראל הוא, שחרף בדיקות שאנחנו עושים, עוד לא מצאנו את המחלה.

ד"ר עודד ניר: אני אומר, שאין צורך לדאוג, אבל יחד עם זאת, אנחנו מאוד דואגים מפני שברור לנו היום, שלא יכול להיות שבישראל תהיה התפרצות של מחלת הפרה המשוגעת.

ד"ר עודד ניר: אי אפשר במאה אחוז ודאות לומר, שאין פרה אחת או שתיים בשנה שיש להן את המחלה.

ד"ר עודד ניר: על אף כל המאמצים שנעשו על ידי קודמי כבר במשך עשר שנים, נעשו כל מיני פעולות שבדיעבד היום אנחנו מבינים, שהרמטית זה לא נסגר.

ד"ר עודד ניר: החל מ-1 בינואר אנחנו מבצעים בדיקות מאוד אינטנסיביות למוחות של פרות על מנת לגלות את המחלה ואנחנו לא מצליחים לגלות.

נחמה רונן: בקרב השכנים הפלסטינים שלנו זה נמצא?

ד"ר עודד ניר: לא ידוע לנו כמובן שיש זאת בקרב השכנים הפלסטינים, אבל הסיכוי שיהיה להם הוא קטן מאוד מפני שהמחלה הזאת היא מחלה של המשק המודרני, סופר מודרני, זה לא ייקרה במשקי בדואים או בירדן, זה ייקרה במדינות עם משקי חלב מאוד אינטנסיביים, קרי, מתקנים עם מיחזור.

ד"ר עודד ניר: אותה חגורה שמגינה עלינו היא בעצם משותפת לנו ולפלסטינים, הם לא יכולים להכניס שום דבר עד שאנחנו לא מכניסים, כלומר, לא משם תיפתח הרעה במקרה הזה.

ד"ר עודד ניר: סך הכל הזמן עובד לטובתנו, ככל שהזמן עובר ולא גילינו מקרה, הסיכוי שנגלה מקרה כזה הוא קטן, אבל אם נצטרך, נבוא לוועדת הכלכלה ונבקש 60 מיליון שקל כדי להתמודד עם הבעיה ברגע שזה יתגלה.

נחמה רונן: לפני שנאשר את התקנות אני רוצה לקרוא אותן: "תקנות מחלות בעלי חיים (האבסה), התשס"א-2001 – בתוקף סמכותי לפי סעיף 22 לפקודת מחלות בעלי חיים (נוסח חדש), התשמ"ה-1985, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 48(א) לחוק יסוד: הממשלה ולפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מתקין תקנות אלה: הגדרות 1.

נחמה רונן: בתקנות אלה – "זבל" – חומר המכיל פרש עופות או יונקים (MANURE).

נחמה רונן: "חולבת" – עז או רחלה, מעל גיל שנה, או פרה מעל גיל שנתיים, יצרניות חלב לצריכת אדם.

נחמה רונן: "יונקים" – בעלי חיים ממשפחת היונקים.

נחמה רונן: "פגרי עופות" – גוויות עופות, למעט אלה שנשחטו כדין לפי תקנות מחלות בעלי חיים (בתי שחיטה לעופות), התש"ך-1960 או כל חלק מהם.

נחמה רונן: "מפעל" – מקום שבו מפיקים מוצרים למאכל בעלי חיים מגוויות של בעלי חיים.

נחמה רונן: איסור האבסה 2.

נחמה רונן: (א) לא יאביס אדם עופות המשמשים לייצור מאכל אדם – בחלבון וקמחים שהופקו – מיונקים, למעט חלבון המצוי בחלב ובמוצריו ובדיקלציום פוספט.

נחמה רונן: מעופות ומדגים, אלא אם כן המפעל שבו הופקו אושר בידי מנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות ופיתוח הכפר.

נחמה רונן: מפגרי עופות.

נחמה רונן: (2) בזבל יונקים.

נחמה רונן: לא יאביס אדם יונקים המשמשים לייצור מאכל לאדם – בחלבון וקמחים שהופקו מבעלי חיים, למעט חלבון המצוי בחלב ובמוצריו ובדיקלציום פוספט.

נחמה רונן: בזבל יונקים.

נחמה רונן: בזבל עופות – חולבות.

נחמה רונן: יונקים אחרים ב-15 הימים שלפני שחיטתם.

נחמה רונן: ביטול 3.

נחמה רונן: תקנות מחלות בעלי חיים (האבסת בעלי חיים), התשנ"ו – 1996 בטלות.

נחמה רונן: תחילה 4.

נחמה רונן: תחילתן של תקנות אלה ביום?

מיכל סגן-כהן: אנחנו ממליצים למחוק את סעיף התחילה.

מיכל סגן-כהן: תחילתן של התקנות תהיינה עם פרסומן ברשומות.

נחמה רונן: בסדר.

נחמה רונן: אני מעמידה להצבעה את התקנות, מי בעד ירים את ידו.

נחמה רונן: בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין התקנות אושרו.

נחמה רונן: התקנות אושרו.

נחמה רונן: אני מאוד מודה לכם, הישיבה נעולה.