ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 275, 2001-03-28 10:00

אברהם פורז: אני ממש מודה לכם שתמיד חמישה ימים לפני שהתקנות פוקעות, אתם נזכרים שהן הולכות לפקוע ובאים אלינו.

אברהם פורז: במקרה השבוע האריכה את שבוע העבודה בגלל התקציב, אבל בנסיבות אחרות הייתם מוצאים אותנו בפגרה.

אברהם פורז: אם כן, הבקשה היא להאריך את ההסדר בינתיים עד סוף השנה.

מירי חושן: הבקשה השנייה היא לשנות בתקנה 23.

מירי חושן: בתקנה 23(ג)(2) נקבע סכום לערבות לסוכנות לתיירות פנים, וכך גם בסעיף (ג)(3), אבל לא נקבעה תקרה דבר שכן נקבע לגבי סוכנויות כלליות.

מירי חושן: בסעיף קטן (1) יש התייחסות לסוכנות כללית וקבענו שיש תקרה.

מירי חושן: יש סוכני נסיעות שיש להם עשרים או שלושים סניפים, למרות שהיום אין סניף, וכל אחד משלם ערבות מלאה.

מירי חושן: מאחר שנפלה כאן טעות קולמוס, אנחנו מבקשים להחיל את אותו דין שהחלנו לגבי סוכנות כללית.

מירי חושן: הם גם לא היו מעורבים פה בישיבות.

מירי חושן: בתיירות פנים אנחנו מבקשים לקבוע תקרה ולהוריד את הגובה.

יוסף פתאל: אני רוצה שיהיה ברור שמדובר בחברי ההתאחדות.

יוסף פתאל: אני מוחה על זה שאנשים שהם פורעי חוק כרגע בתחום התיירות יושבים פה בישיבת הוועדה כדי לייצג אינטרסים שלהם בתחום תיירות הפנים כשהם מלווים על-ידי משרד התיירות.

יוסף פתאל: אלה אנשים שלא סרים למרותו של החוק באמצעות יועץ משפטי שלהם שיש לו גישה נוחה למשרד התיירות, והם מצליחים להגיש תיקון כזה שכולו נובע מקבוצת אינטרסנטים שמונה כעשר חברות בלבד.

יוסף פתאל: מדובר על כעשר חברות שמחזיקות כשמונים אחוז מהשוק.

יוסף פתאל: כל המבקשים בתחום תיירות הפנים מוכרים גם תיירות יוצאת ועושים גם תיירות נכנסת.

יוסף פתאל: מנסים לעשות כאן תרגיל משפטי באמצעות הוועדה כדי לקבל הנחה.

יוסף פתאל: ברגע שראיתי את מר אבי זיו מחברת קל, התקשרתי למשרדים שלו וביקשתי לקנות חבילה באנטליה.

יוסף פתאל: כמובן שביקשתי לקנות את זה באיזשהו סניף שהוא לא רשום כסניף תיירות יוצאת ומיד הופניתי לסניף לוד, שכרגע מבקשים עבורו רשיון רק לתיירות פנים, וביצענו הזמנה לחבילת נופש לאנטליה.

יוסף פתאל: כדי להיות בטוח בעשר הדקות שהיו לי פניתי לעוד חברות וכולן מכרו לי תיירות חוץ במשרדים שכרגע מבקשים אישור לתיירות פנים בלבד.

יוסף פתאל: לנו אין בעיה שמישהו מסוים משלם פחות אבל הדבר היחידי שמטריד אותנו כי הדבר הזה מאיים על קיומה של הקרן בכלל.

יוסף פתאל: הבעיה נכון להיום, כפי שגם אמרה גברת חושן, שאין אכיפה בכלל.

יוסף פתאל: נכון להיום יש כ300- משרדים שלא הצטרפו לא לקרן ולא הגישו ערבות בנקאית למשרד התיירות וחלקם חברים נכבדים מאוד בהתאחדות סוכני הנסיעות, כמו הנציגים שיושבים כאן ליד השולחן.

יוסף פתאל: הם יודעים שלא יעשו להם שום דבר.

יוסף פתאל: אם למישהו שבכלל פועל ללא רשיון, לא עושים לו כלום, אלא עוד מזמינים אותו לוועדת הכלכלה של הכנסת, מה יעשו לאחד שיש לו רשיון לתיירות פנים ומוכר בלי כוונה באחד מהסניפים שלו גם חבילה לאנטליה?

יוסף פתאל: תכף יגידו לך אנשי משרד התיירות שהם מציעים שטאבה היא חלק מתיירות פנים.

יוסף פתאל: זו הצעה שתעלה על השולחן והיא תתקבל כדבר ברור.

יוסף פתאל: הסיבה היחידה שאני מעלה את זה היא שהיום יש בעיה חמורה.

יוסף פתאל: בפועל מה שקרה עם התקנות החדשות, לצערנו השוק מתפרק ומשרדים רבים – אנחנו מדברים על משהו כמו שלושים אחוז – בכלל לא מצטרפים, לא לחובת הרישוי כמו שיש ברכב, לא לנושא של הרשיון, מכיוון שהם יודעים שלא יעשו להם שום דבר, ועכשיו הם נותנים איזשהו סכר דרכו אפשר לצאת לנושא הזה.

איתי אייגס: זה נכון וכאן אני חושב שמר פתאל צודק.

איתי אייגס: אנחנו יכולים להתווכח אם טאבה כן או לא במעמד המיוחד שנתנו למלון הילטון טאבה, ואם זו הבעיה אני מוכן גם לרדת מזה, כדי שכל מי שמוכר חבילה להילטון טאבה, גם הוא יהיה תיירות חוץ.

מירי חושן: הבעיה היא, כמו שאמרתי, אכיפה.

מירי חושן: משרד המסחר והתעשייה שיתף פעולה בזמנו – לפני 15 שנים ויותר - עם משרד התיירות.

מירי חושן: התובע של משרד המסחר והתעשייה מדי פעם הסכים להכניס את המקרים האלה והיו לו ימים קבועים ביומן אבל יום אחד הם אמרו שהם לא רוצים.

מירי חושן: היה גם שלב שהם הסכימו לגבות עבורנו קנסות ובשלב מסוים אמרו שהם לא רוצים.

מירי חושן: הבעיה היא שלנו אין כוח אדם לא לתביעות ולא לגבייה.

יעל כהן: אנחנו לא מסכימים להצעה ואנחנו נעמוד על זה.

דן יערי: מאז שהותקנו התקנות, הוכפל מספר התובעים נגד הסוכנים.

דן יערי: יש כאן כמה נושאים שחייבים לתת עליהם את הדעת לפני שמאריכים את התקנות, ואני מוכן לפרט.

דן יערי: ראשית כל, הקביעה שסוכן נסיעות או מארגן טיול ימסור בכתב פרטים, את כל מה שיש לו, ויש כאן 15 נושאים.

דן יערי: אני אומר לכם שאי-אפשר לעמוד בזה ואי-אפשר למסור בכתב במיוחד היום כאשר האינטרנט הוא כלי מאוד רציני.

דן יערי: יש מכירות של הרגע האחרון, יש טלפונים, יש תחנונים של סוכנים למארגני הטיול שימכרו כי עומדים בפניהם עשרה לקוחות שרוצים חדר איפה שלא יהיה באיזה מחיר שלא יהיה.

דן יערי: לדעתי אין סוכן שעומד בזה.

דן יערי: ישנו מידע שיש בידי הלקוח, בזמן שהוא מזמין את החבילה ואת השירות אבל אין בידו את כל 15 הסעיפים.

דן יערי: במיוחד אין בידו כאשר מדובר ברכישה של הרגע האחרון והיום הרכישות של הרגע האחרון הפכו לפופולריות כי הן יותר זולות, הן יותר ישימות והן יותר מיידיות ואי-אפשר לתת את המידע הזה.

דן יערי: יש מידע מינימלי אפשר לתת כאשר היום החובה היא לתת את כל אחד מאלה.

דן יערי: זאת אומרת, 15 נושאים מפורטים שצריך לתת בהם מידע, אבל אני אומר לכם שזה לא יכול להיות בפועל וזו גזרה שאף אחד לא יכול לעמוד בה.

דן יערי: בתקנות הנוכחיות יש את סעיף 29, סייג לתחולה.

דן יערי: אני התכתבתי עם משרד התיירות ואמרתי שהסעיף הזה איננו ראוי, איננו צודק ואיננו נכון.

דן יערי: הוא איננו נכון כי בתכולה הכלילו את חברות התעופה והוציאו את חברות השכר.

דן יערי: אם כבר, זה היה צריך להיות הפוך כי חברת השכר מגנות על הלקוחות שלהן באמצעות ערבות של 750 אלף דולר בערך שנמצאת במינהל התעופה האזרחית.

רפי גלס: אני לא רואה את הסיבה מדוע חברות סיור ותיור אמורות להיות מוסדרות בתקנה כזו כאשר מטרת התקנה היא קודם כל להגיע לאזרח הפשוט, ואני מסכים עם זה.

רפי גלס: האזרח הפשוט הולך לערוך סיור בחו"ל, הוא משקיע כספים כעירבון וחס וחלילה שסוכנות תהיה חדלת פירעון כי אז האזרח יפסיד את כספו.

רפי גלס: במקרה של חברות סיור ותיור, במצב האופטימלי החברות מקבלות את הכספים לאחר ששים ימים ואולי שלושים ימים, אבל ודאי הם לא מקבלים את הכספים לפני ביצוע העסקה שזה לפני ביצוע הסיורים.

רפי גלס: לכן אני לא רואה סיבה הגיונית מדוע לחייב חברות שלא מקבלות כספים למפרע אלא לאחר ביצוע הנסיעה בסכום גבוה כמו 10,000 דולר, בפרט במצב הנוכחי כשכל כסף שחברות סיור ותיור יאלצו להשקיע בגין הערבות, זה אומר כליה לחברות האלה.

רפי גלס: מכל הסיבות האלה אני מבקש לבטל את התקנות לגבי חברות סיור ותיור ולא לאלץ אותן להשקיע כספי ערבות כשאין להן כספים לקנות לחם יבש שלא לדבר על לחם טרי.

גבי הורוביץ: לא מדובר ב10,000- דולר אלא מדובר בשלושים אלף דולר למשרד.

גבי הורוביץ: אם יש לנו רשת של סניפים, אנחנו צריכים לקחת – כמו שאדוני שאל, האם באמת כל משרד צריך להביא את הסכומים - שלושים או חמישים אלף דולר וזה אומר מכפלה מאחר שאנחנו יכולים להגיע למספרים אסטרונומיים.

גבי הורוביץ: חברת צבר למשל, שיש לה עשרים וכמה סניפים, לכאורה הייתה צריכה להגיע לסכומים של מאות אלפי דולרים.

גבי הורוביץ: כיוון שכך, קבעו תקרה.

גבי הורוביץ: כפי שקבעו תקרה בתיירות היוצאת, כך קבעו תקרה בתיירות הפנים.

גבי הורוביץ: ההבחנה בין תיירות יוצאת ותיירות פנים היא הבחנה היסטורית מושרשת, מאז ומתמיד הייתה, ויש לה גם הרבה הגיון, מפני שלמדינה יש אינטרס לעודד את תיירות הפנים ולכן היא מקילה על אותם משרדים שעוסקים פרופר אך ורק בתיירות פנים.

גבי הורוביץ: תיירות הפנים נותנת מקדמות וערבויות לבתי המלון דבר שלא קורה בתיירות היוצאת.

גבי הורוביץ: יש כאן בעצם כפל ערבויות כי תיירות הפנים נותנת ערבויות לספקים הישראלים בעוד שהספקים בחו"ל לא דורשים ערבויות מהישראלים כאן, והמארגנים גם הם לא דורשים.

גבי הורוביץ: לא נהוג לדרוש ערבויות.

גבי הורוביץ: אני גם מייצג מארגנים ואני יודע זאת היטב מהעבודה השוטפת שלי.

גבי הורוביץ: אני רוצה לחדד נקודה אחת.

גבי הורוביץ: נעזוב את הוויכוח אם זה שלושים או חמישים אלף דולר.

גבי הורוביץ: הרי גם יוסף פתאל מסכים שיש פה אמות מידה שונות כשמתייחסים לתיירות היוצאת ולתיירות הפנים ושיש בזה הגיון.

גבי הורוביץ: אמר קודם יוסף פתאל שאולי נעשה את הכל תחת מכנה משותף אחד ויהיה זה שלושים אלף דולר.

גבי הורוביץ: יכול להיות שהוא צודק.

גבי הורוביץ: אולי נלך על סכום של שלושים דולר, אבל אז תיפגע האפשרות שבאמת במקום שמשרד התיירות יתעסק עם העניין הזה, הסוכנים יזרמו לכיוון הקרן.

גבי הורוביץ: אנחנו נמצאים במשא ומתן עם ההתאחדות כדי להצטרף לקרן, ויש כוונה להצטרף לקרן וזה מה שאנחנו רוצים לעשות, אבל אני רוצה להדגיש נקודה אחת חשובה.

גבי הורוביץ: התקנות לכאורה מתוות שלושה מסלולים: מסלול אחד הוא ערבות במשרד התיירות, המסלול השני הוא הצטרפות לקרן של התאחדות סוכני הנסיעות, והמסלול השלישי הוא פוליסת ביטוח.

גבי הורוביץ: אדוני שאל קודם למה משרד התיירות צריך לעסוק בעניין הזה וכי נלך לקרן או לביטוח.

גבי הורוביץ: ביטוח כרגע זה לא אקטואלי כי אין עדיין חברת ביטוח שמסכימה להוציא פוליסה מתאימה בעניין הזה כשפוליסה שכזו צריכה להיות מאושרת על-ידי משרד התיירות והמפקח על הביטוח.

גבי הורוביץ: דהיינו, נשארנו עם אלטרנטיבה אחת – הקרן.

גבי הורוביץ: בתקנות של הקרן זה קיים, אבל אף אחד לא מדבר על זה, ומאחר שאדון פתאל העלה את הנושא הזה, גם אני אתייחס אליו.

גבי הורוביץ: כדי להיות חבר בקרן להבטחת כספי לקוחות, חובה להיות חבר בהתאחדות.

גבי הורוביץ: יש אמנם איזשהו סייג שאפשר לא להיות חבר בהתאחדות אבל אז מבקשים ממנו ערבויות פנטסטיות.

גבי הורוביץ: מי שחבר בהתאחדות, נדרש על כל משרד להעמיד אלפיים דולר.

גבי הורוביץ: מי שאינו חבר בהתאחדות, מבקשים ממנו מאה אלף דולר.

גבי הורוביץ: זאת אומרת, היום אנחנו נמצאים במצב שגם האלטרנטיבה שלכאורה קיימת, היא נחסמת.

אבי זיו: כדאי שתדעו שמה31- בדצמבר, הסוכן שכבר קיים עשרים ומשהו שנה, משלם ערבות בנקאית של 75 אלף דולר, בו בזמן שרוב האנשים שהוא מייצג אותם עד היום לא שילמו כאשר אחרי שלוש שנים הפסיקו את תשלום הערבות.

אבי זיו: ענף תיירות הפנים כל הזמן שילם ערבות.

אבי זיו: חברת קל שמר פתאל רוצה כל כך להשמיץ אותה, משלמת עד היום והערבות עוד לא פקעה.

אבי זיו: הערבות היא בגובה 75 אלף דולר והיא משלמת את הסכום הזה למשרד התיירות כי אלה היו התקנות עד היום.

אבי זיו: יוסף פתאל - כדי לעבות את הקרן, כדי ליצור מצב שתהיה קרן - לחץ שירימו אתה ערבויות לסוכני תיירות הפנים וזאת כדי שחברת קל תשלם היום 280 אלף דולר ולא 75 אלף דולר.

אבי זיו: לחברת קל במקרה יש גם חברת בת שעוסקת בתיירות יוצאת ויש לה ערבות בקרן, ולכן אני לא מבין על מה מתלונן מר פתאל אבל כפי שאני מבין הוא רצה לבוא לכאן ולהשמיץ אותנו.

אבי זיו: הענף הזה של התיירות היוצאת עם החאפרים שמוכרים מתחת לשולחן ומעל השולחן נסמכים על סוכני נסיעות.

אבי זיו: רובם לא מסוגלים לקנות כרטיס או שירותי קרקע בלי שסוכני נסיעות מורשים עוזרים להם בזה.

אבי זיו: אני מציע שיוסף פתאל יעשה סדר בביתו וקודם כל יגרום למצב שסוכני הנסיעות המורשים והמכובדים לא ימכרו לחאפרים ויגרמו ללקוחות הצרכנים שלא לקבל את המוצר אותו רכשו.

אבי זיו: גם אני מקבל את ההצעה.

אבי זיו: אם ליוסף פתאל יש בעיה עם הערבות של תיירות הפנים, שיקטין גם בתיירות היוצאת לסכום של שלושים אלף דולר.

אבי זיו: לגבי ההבדל בין תיירות פנים לתיירות יוצאת.

אבי זיו: יש הבדל גדול גם בסכומים.

אבי זיו: חבילה ממוצעת של תיירות פנים עולה 1,200 שקלים וחבילה ממוצעת בתיירות היוצאת היא הרבה יותר גבוהה, שלא לדבר על איש עסקים שטס ושוהה במלון שלושים יום, אז הסכום מגיע לאלפי דולרים אם לא עשרות אלפי דולרים.

אבי זיו: אפשר לבדוק ולראות שמחיר חבילת תיירות פנים ממוצעת היא 1,200 שקלים.

אבי זיו: כחלק מהחבילה הזאת, ישנם בתי מלון וישנם מבצעים שהלקוח משלם במלון ולא אצלנו כאשר אני מקבל את העמלה מהמלון.

אבי זיו: זאת אומרת, הלקוח לא משלם לי אגורה.

אבי זיו: יש מקרים שהלקוח משלם לי מקדמה על-מנת להבטיח לפחות יום אחד שאם הוא לא יגיע, המלון ירצה את הכסף של דמי הביטול ויתר התשלום עבור העסקה מתבצע במלון עצמו.

אבי זיו: דהיינו, במקרה הטוב אני מקבל שליש כשחלק מזה זו עמלה שלי, ואת כל היתרה משלמים בבתי המלון.

אבי זיו: זאת אומרת, יש הבדל עצום ופערים עצומים בין תיירות פנים לבין תיירות יוצאת וכך היה מאז ומתמיד.

אבי זיו: אני הייתי רוצה לקרוא לוועדה להקטין את סכום הערבות שמשרד התיירות מבקש משלושים אלף דולר לסכום נמוך יותר.

אבי זיו: כאמור, אני לא מבין למה אני משלם 75 אלף דולר ועכשיו רוצים שאשלם 280 אלף דולר.

יוסף פתאל: אנחנו כסוכני נסיעות היינו שמחים להיפטר מכל הנושא של הערבות.

יוסף פתאל: יוצא כאן כאילו אני נציג הצרכנים, וזה נכון במידה רבה.

יוסף פתאל: מהרגע שלקחנו את הצעת החוק של חברת הכנסת נעמי חזן שהייתה הצעה לגילוי נאות בשיווק חבילות תיור לחו"ל והכנסנו אותה כנספח, והצרכנים ביקשו הרבה יותר מבחינת ערבות כאשר הייתה צריכה להיות ערבות בנקאית כמעט על כל שובר, אבל הגענו למספרים האלה והתכנסנו סביבם.

יוסף פתאל: הממשלה שלחה אותנו להשקיע כספים פרטיים ולהקים את הקרן ובקרן הזאת אנחנו אמורים לצבור כשלושה מיליון דולר בה בשעה שצברנו רק מיליון דולר אחד.

יוסף פתאל: סוכן משלם 1,500 דולר במזומן ומקבל ערבות של 125 אלף דולר.

יוסף פתאל: מהשנה השלישית ואילך – אני אגיע לסוף – הוא נותן רק ערבות של 6,000 דולר ומקבל ערבות של 125 אלף דולר כי זו ערבות הדדית.

יוסף פתאל: אנחנו הצענו לנהוג כך גם לגבי תיירות פנים.

יוסף פתאל: לגבי הנושא של חשיפה.

יוסף פתאל: נאמרו כאן דברים שבמקרה הטוב הם לא מדויקים.

יוסף פתאל: סוכני נסיעות משלמים ערבות של 250 אלף דולר לחברות התעופה.

יוסף פתאל: הם משלמים כל 15 לחודש.

יוסף פתאל: בודקים להם את המאזנים כל שלוש שנים.

יוסף פתאל: לגבי הנושא של הערבויות.

יוסף פתאל: לא הייתה לי בעיה עם ההנחה הזו אם זה לא היה פוגע בהצטרפות של השאר למסגרת הזאת כי מה שקורה בפועל הוא שהם לא מצטרפים.

יוסף פתאל: או לחילופין מה שיקרה הוא שהם יצטרפו לתעודת תיירות פנים וימכרו תיירות חוץ.

יוסף פתאל: מספר מר זיו שיש לו חברת בת, ואני אומר שלפני הישיבה התקשרתי למשרד בלוד ורכשתי חבילה, הזמנתי אותה, מזה מתעלמים.

יוסף פתאל: מדובר בעשר חברות כאשר לחברת קל יש כ15- סניפים.

יוסף פתאל: הוא מספר בגאווה גדולה על ערבות של 75 אלף דולר, אבל אנחנו בסך הכל אומרים שהסכום של ה280- אלף דולר צריך התקרה לגבי תיירות הפנים.

יוסף פתאל: עמדת הפתיחה שלנו היא שכולם צריכים להיות שווים כי אנחנו יודעים שבפועל כולם מוכרים גם תיירות יוצאת, גם תיירות נכנסת וגם תיירות פנים.

יוסף פתאל: אני רוצה להתריע ולומר שמבחינת הקרן הנושא הזה הוא קרדינלי.

יוסף פתאל: אין לנו בעיה או רצון דווקא לדחוף אותם לקרן אלא ההפך.

אברהם פורז: אני אקיים את הדיון הבא יחד עם אנשי משרד התעשייה והמסחר על-מנת שיחידת הפיקוח שלהם תהיה המשטרה שלכם.

אברהם פורז: לא כל משרד ממשלתי צריך מערכת תביעה ואכיפה.

אברהם פורז: חוק הגנת הצרכן הוא חוק שחל על הרבה מאוד נושאים, גם על נושאים חקלאיים , גם על נושאים תיירותיים, גם על נושאים תחבורתיים וגם על כל נושא אחר.

אברהם פורז: עכשיו אנחנו מגיעים לשלב הבא, שלב הערבויות.

אברהם פורז: אני לא רוצה לשנות כרגע את הסידור הזה שנקבע של 125 אלף דולר כפול עד תקרה של 700 אלף דולר, אבל במקביל צריך לוודא אחת משתיים: לגבי משרד נסיעות, גם אם הוא עוסק בתיירות פנים, הוא לא יכול לעסוק בתיירות חוץ אלא אם כן הוא יצטרף לקרן של תיירות חוץ.

אברהם פורז: תבדקי את החוק ותאמרי לי האם מישהו שקיבל רשיון לתיירות פנים ומתחיל למכור תיירות חוץ עובר עבירה או לא.

אברהם פורז: אתם מוכנים לקבל לקרן תיירות פנים בסכום יותר קטן?

אברהם פורז: אני מציע שתנהל אתו משא ומתן באווירה טובה.

אברהם פורז: אני מניח שהוא יתרצה.

אברהם פורז: אם הוא לא יתרצה, תקימו לכם ארגון משלכם.

אברהם פורז: הכנסת רצתה שתהיה איזושהי ערובה לכספי לקוחות במקרה של פשיטת רגל.

אברהם פורז: אני באופן אישי יכולתי לחיות במצב שהכסף הלך.

אברהם פורז: לא הייתי מסכים שאדם שקונה דירה, כספו ירד לטמיון, אבל חבילת נופש, בעיני זה לא נורא.

אברהם פורז: החליטו, רוצים שיהיה ביטחון, רוצים שתהיה ערובה, כך החליט הרוב בכנסת ואני צריך עכשיו ליישם את החלטת הכנסת.

אברהם פורז: לכן אתם צריכים להשתלב שם או להקים לכם ארגון נפרד או להפקיד את הכסף במשרד התיירות.

אברהם פורז: לגבי אכיפה, אחרי שקבענו את הפרמטרים, אני מוכן ללחוץ על משרד התעשייה והמסחר כדי שהממונה על הגנת הצרכן יאכוף את הדברים האלה.

אברהם פורז: גבירתי, ממלאת מקום מנהלת הוועדה, אנחנו נקיים דיון נוסף בנושא.

נעמי חזן: אני הגשתי הצעת חוק כדי להסדיר את העניין ואתם התנגדתם.

אברהם פורז: אם זה לא מתקדם והם ישנים, תגישו אתם.

אברהם פורז: אתם רואים שהממשלה מתעכבת, תעבירו לי נוסח, אני אחתים כאן חמישה חברי כנסת ואני אעביר לכם הצעת חוק כזאת.

אברהם פורז: גם האוצר מסכים לזה ואין לו ויכוח על המודל הזה.

איתי אייגס: יש כאן הרבה דברים שצריך לעשותם, אבל אני מסכים עם רוב הדברים שאתה אומר אלא שאני חושב שאי-אפשר לעבוד בטווחים של שלושה חודשים כי זה מעמיד אותנו בצורה מגוחכת מול השוק.

איתי אייגס: המזל של יוסף פתאל בקרן שהוא מצליח לגייס את האנשים, זה לא בגלל החוק אלא בגלל שהם חברים בהתאחדות והקרן היא של ההתאחדות.

איתי אייגס: אם הקרן הזו הייתה מחוץ להתאחדות, גם את ה400- או 300 חברים לא היו לו.

איתי אייגס: לכן אני מבקש שהאישור יינתן עד סוף השנה כי בסוף השנה ממילא נצטרך לעשות כאן מהלך אחד שבו צריך לפתור את הבעיה כי חוק ההסדרים אומר שאחר-כך אין כלום.

איתי אייגס: יש לנו הסכמה עם משרד האוצר שהמודל הוא מודל של קרן ערבויות.

איתי אייגס: אנחנו עוד נתווכח על רישוי או רישום כמו שאתה אמרת או על משהו אחר.

אברהם פורז: אם אני לא אלחיץ אתכם במועדים, אני יודע מה יהיה.

אברהם פורז: אנחנו לבוא לכאן בדצמבר ואתם תספרו לי איזה סיפור.